Номер провадження: 11-сс/813/2390/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 20.11.2025 року,

встановив:

28.11.2025 року до Одеського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 20.11.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 , яка стосувалась бездіяльності посадових осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси, що полягала у невнесенні до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 19.05.2025 року.

Зазначена апеляційна скарга розподілена на колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_7 , судді ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.12.2025 заявлені самовідводи суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від розгляду матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 20.11.2025 року (справа №947/26153/25) задоволені, а матеріали справи №11-сс/813/13212390/25 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншої колегії суддів в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2025 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної скарги (єдиний унікальний номер судової справи 947/26153/25, номер провадження 11-сс/813/2390/25) у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Перевіривши матеріали судової справи, судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про самовідвід від розгляду даного подання.

Розгляд заяви про самовідвід не передбачає обов`язкової участі в судовому засіданні учасників процесу, оскільки в такий спосіб жодним чином не порушуються права учасників процесу на доступ до правосуддя, оскільки незалежно від їх думки (навіть у разі їх присутності під час вирішення питання про самовідводи), колегією суддів не може бути прийнято протилежного рішення, аніж задоволення заявлених самовідводів, з огляду на наступні обставини.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України (далі - КПК).

Статтею 75 КПК визначено перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в ст. 76 КПК.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Колегія суддів враховує той факт, що апеляційна скарга ОСОБА_6 стосується скарги на бездіяльність посадових осіб Київської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до ЄРДР в порядку ст.214 КПК відомостей за заявою останнього про вчинення кримінальних правопорушень діючими суддями кримінальної палати Одеського апеляційного суду: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Вказані обставини унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному судовому провадженні, з огляду на те, що судді вочевидь не можуть не бути неупередженими, тому заявлені самовідводи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів, дійшовши висновку щодо наявності підстав для задоволення заявлених самовідводів, окрім вимог п. 4 ч. 1 ст. 75, ст. 80 КПК України, також враховує положення ст. 126 Конституції України, роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 11 Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.20007 року, ст. 15 Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Згідно з п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».

Приймаючи до уваги наявні в даній справі обставини, враховуючи наведені вище вимоги законодавства України, практику Європейського суду з прав людини та Бангалорські принципи поведінки суддів, керуючись положеннями ст.ст. 75, 81 КПК, з метою дотримання, в першу чергу, прав заявника ОСОБА_6 на неупереджений розгляд справи, а також для забезпечення виконання положень ст.ст. 2, 7, 8, 9, 21, 28 КПК, якими регламентовані завдання кримінального провадження, загальні засади кримінального судочинства, зокрема: верховенство права, доступ до правосуддя та розумність строків розгляду справи, а також з метою забезпечення повного, всебічного та неупередженого розгляду справи, запобігання виникненню будь-яких сумнівів у учасників процесу щодо безсторонності суду, що у подальшому може бути розцінене як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлені суддями самовідводи, а матеріали судової справи передати до апарату апеляційного суду, для виконання положень ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 81, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяви суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду матеріалів провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чорноморського міського суду Одеської області від 20.11.2025 року (справа №947/26153/25).

Матеріали провадження №11-сс/813/2390/25 передати до апарату Одеського апеляційного суду для визначення іншої колегії суддів в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4