Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

04 лютого 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000272 від 17.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

на адресу суду надійшло клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №00272 від 17.04.2025, а саме автор клопотання просить скасувати арешт накладений постановою Київського апеляційного суду 03.06.2025 у справі №758/5542/25 на автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 314» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною його використання та відчуження.

В обґрунтування клопотання його автор зазначив, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 власником транспортного засобу - автомобіля «Mersedes-Benz», модель «Sprinter 314» реєстраційний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_5 .

У органу досудового розслідування не з`явилося жодної інформації про те, які саме потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, зокрема власника майна ОСОБА_5 . Також відповідно до отриманої інформації від органу досудового розслідування, по матеріалам кримінального провадження дізнавачем призначено та проведено експертизу та отримано висновок, відповідно до якого не змінювалися номери вузлів та агрегатів автомобіля «Mersedes-Benz Sprinter 314» державний номер НОМЕР_1 . Відтак відпала потреба у арешті вищезазначеного майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 просила скасувати арешт майна з наведених підстав. Також долучила постанову від 03.02.2026 про закриття кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань на адресу суду не надходило.

Розглянувши доводи клопотання, дослідивши додані матеріали слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до вимог частини 1 статті 174 КПК, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (абзац 2 частини 1 статті 174 КПК).

З`ясовано, що постановою Київського апеляційного суду від 03.06.2025 у справі №758/5542/25 скасовано ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.04.2025 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000272, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2025 року, на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль марки «Mersedes-Benz Sprinter 314» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , користувачем якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною його використання та відчуження.

Згідно постанови дізнавача ВД Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 від 03.02.2026 закрито кримінальне провадження №0000272 від 17.04.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Копію постанови направлено прокурору. Зазначено, що вказана постанову може бути оскаржена відповідно до ст.ст.303, 304 КПК України протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи, та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст.174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого органу, що здійснював досудове розслідування.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв'язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого, прокурора, керуючись ч.3 ст. 174 КПК України, прокурор, слідчий одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 квітня 2024 року у справі №554/2506/22; провадження № 51-4350кмо23).

За таких обставин, оскільки на даний час арешт, накладений ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000272 від 17.04.2025, фактично припинив свою дію, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 26, 174, 309 КПК, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000272 від 17.04.2025 - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1