Справа № 346/3969/25
Провадження № 11-кп/4808/473/25
Категорія ст.331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 з визначенням розміру застави,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2025 року продовжено ОСОБА_8 , обвинуваченому за ч.5 ст.407 КК України, строк тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 90840 гривень на строк 60 днів по 08.11.2025 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодилася та оскаржила в апеляційному порядку захисник ОСОБА_9 , яка оспорює обґрунтованість ухвали суду, вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що прокурор в судовому засіданні не довів, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків чи вчиняти інші кримінальні правопорушення. Судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, не судимий, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, наміру скриватись від суду, впливати свідків та вчиняти інше кримінальне правопорушення у нього немає. В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що його стан здоров`я за останні 2 місяці погіршився, а належне лікування та дієтичне харчування в установі йому не надають. Вказує, що обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Просить ухвалу суду скасувати та змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого строку, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальшу дію такого запобіжного заходу.

При цьому, врахована наявність об`єктивних причин, які не дозволяють закінчити судовий розгляд до спливу строку тримання обвинуваченого під вартою, а також існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Що стосується розміру застави, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, оскільки такий розмір є співмірним зі злочином, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 . Саме така сума застави, у разі її внесення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для її зменшення немає.

Що стосується майнового стану підозрюваного, апеляційний суд зауважує, що заставу може внести не тільки підозрюваний та його родичі, а й треті особи.

Проаналізувавши обставини встановлені судом та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5