ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1882/25 Справа № 202/7710/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, є громадянином України, українцем, має вищу освіту, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, обіймає посаду заступника начальника структурного підрозділу «Служба колій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,-

В с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонено останньому цілодобово залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливили безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- за першим викликом прибувати до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування) та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Зобов`язано ОСОБА_7 прибути до місця свого проживання. Строк дії ухвали слідчого судді до 17 листопада 2025 року включно.

Роз`яснено підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, та під час досудового розслідування щодо нього встановлено наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та суду, враховуючи те, що останній усвідомлює настання покарання за вчинений злочин; незаконного впливу на свідків, та інших підозрюваних з метою зміни їх показань на такі, що будуть вигідними стороні захисту.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 підозрюється зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину, враховано процесуальну поведінку підозрюваного, який в судове засідання на розгляд клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу з`явився самостійно, наявність у останнього стійких соціальних зв`язків, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, обіймає керівну посаду - заступника начальника структурного підрозділу «Служба колій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», раніше не судимий.

У зв`язку із наведеним слідчий суддя, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, суспільний резонанс, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосував відносно останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за його фактичним місцем проживання, а також не знайшов підстав для задоволення клопотання захисника про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби за місцем проживання підозрюваного.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту і постановити нову ухвалу, якою покласти на нього такі обов`язки:

- за першим викликом прибувати до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання (перебування) та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідальних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

В обґрунтування своїх вимог посилається на невідповідність висновків слідчого судді вимогам КПК України та відсутність підстав для застосування запобіжного заходу.

Вказує, що сторона обвинувачення зазначає про особливо великий розмір шкоди, спричинений підозрюваним, втім при кваліфікації вказано, що спричинено великий розмір шкоди.

Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено в який конкретно момент настали наслідки вчинення злочину та чи настали вони взагалі. Також, не зазначено, з якого часу почався перебіг строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням повідомлення про підозру директору ТОВ "Геоленд 2000" ОСОБА_10 та директору ТОВ "Сервіс Експерт М" ОСОБА_11 . Також, не конкретизовано обсяг недостовірних відомостей, внесених до актів виконаних робіт.

Крім того вказує, що зазначені в клопотанні докази не вказують на вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів та відсутня обґрунтована підозра.

Щодо встановлених ризиків, зазначає, що вони є безпідставними, оскільки досудове розслідування здійснюється вже майже півтора роки; в результаті обшуків були вилучені оригінали документів; свідки вже допитані; зв`язки з іншими учасниками злочину ОСОБА_7 не підтримує, оскільки інкримінованих злочинів не вчиняв.

Також вказує, що підозрюваний має сім`ю, постійне місце роботи, на залізниці працює більше 30 років, наразі перебуває на посаді заступника начальника структурного підрозділу «Служба колій» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», тобто працює у службі, яка в цей непростий час війни має велике значення для інтересів держави та суспільства, оскільки всі працівники служби приймають безпосередню участь у відновлювальних роботах залізничних колій та споруд, займаються ліквідацією наслідків ворожих атак, супроводженням вантажів військового призначення.

Крім того, зазначає, що у витягу з ЄРДР зазначено про два кримінальних провадження № 0000227 від 02.05.2024 року за ч. 5 ст. 191 КК України та № 0000228 від 02.05.2024 року за ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР 03.03.2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи підозрюваного щодо незаконності ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 02.05.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, в рамках якого 17 вересня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 4 ст. 191 КК України (в редакції станом на 2020 рік), тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому у великих розмірах;

- ч. 5 ст. 191 КК України (в редакції станом на 2021 рік), тобто заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підстави для застосування запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, достатню для застосування до нього запобіжного заходу, є правильними та із ним погоджується.

Так, з наданих документів вбачається, що ОСОБА_7 займає посаду заступника структурного підрозділу "Служба колій" регіональної філії "Придніпровська залізниця" АТ "Укрзалізниця" й уклав від імені вказаної юридичної особи договір про надання послуг від 12.10.2021 року №ПР/П-21538/НЮ із ТОВ "ГЕОЛЕНД 2000", а також договір про надання послуг від 26.11.2021 року із ТОВ "СЕРВІС ЕКСПЕРТ М", та підписував акти приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг) за ними, на підставі яких відповідні послуги буди оплачені у повному обсязі.

Згідно із висновком експерта № 21/01/2025 від 17.02.2025 року, АТ "Укрзалізниця" було оплачено на користь ТОВ "СЕРВІС ЕКСПЕРТ М" послуги, які фактично не було виконані, у розмірі 421.970, 49 грн.

Згідно із висновком спеціаліста № 01-07/01 від 14.01.2025 року, технічна документація з землеустрою, виготовлена ТОВ "ГЕОЛЕНД 2000" на підставі договору про надання послуг від 12.10.2021 року №ПР/П-21538/НЮ, не відповідає технічним та нормативним вимогам землеустрою, має низьку якість. Надані роботи та послуги не відповідають за змістом та вимогами підписаному сторонами технічному завданню та договору.

З наведеного вбачається, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, у яких він підозрюється, є достатньо вірогідною, а підозра відносно нього є достатньо обгрунтованою для вирішення питання про застосування щодо нього запобіжного заходу.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості підозри, відсутності доказів вчинення ОСОБА_7 інкримінованих діянь та їх недоведеності - є необгрунтованими та в цілому передчасними.

Також не можна погодитись із доводами апеляційної скарги щодо недостатньої, на думку апелянта, конкретизації висунутого обвинувачення, оскільки на етапі досудового розслідування та повідомлення особи про підозру, коли продовжує здійснюватись з`ясування фактичних обставин справи та збирання доказів, обвинувачення не завжди може бути сформульоване в остаточному закінченому вигляді, достатньому для висунення його у суді. Натомість в цілому зміст підозри щодо ОСОБА_7 та фактичних обставин, з яких вона випливає, які і є предметом досудового розслідування, на даному етапі є зрозумілими.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо недоведеності та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів не може із ним погодитись, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, за який передбачене суворе покарання у виді довготривалого позбавлення волі, з конфіскацією майна, що об`єктивно дає підстави для грунтовного припущення про ймовірність вчинення ним дій на шкоду досудовому розслідуванню з метою уникнення відповідальності, а саме переховування від слідства та суду, впливу на свідків та інших підозрюваних.

Що стосується апеляційних доводів про позитивну характеристику особи ОСОБА_7 , місце його роботи та посаду, наявність міцних соціальних зв`язків, процесуальну поведінку - то вони були достатньою мірою враховані слідчим суддею, який відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування до цього підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував до нього більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, втім більш м`які запобіжні заходи, зокрема у виді покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, про що порушує питання підозрюваний в апеляційній скарзі, на даному етапі кримінального провадження не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, застосування саме запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є у даному випадку достатнім дієвим механізмом контролю за поведінкою ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування, відповідає завданням кримінального провадження.

Належить додатково зазначити, що апеляційні доводи підозрюваного не містять нових відомостей, істотних для питання, що вирішується, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді та, на переконання колегії суддів, були достатньою мірою враховані при вирішенні питання про запобіжний захід.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, вмотивованою.

З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4