УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на дії слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні № 0000657 від 19.07.2024,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив:

1) визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України (далі ГСУ СБ України) ОСОБА_4 , яка полягає в нерозгляді та незадоволенні його клопотання про зміну повідомлення про підозру (перекваліфікацію діянь) підозрюваному ОСОБА_3 у порядку ст. ст. 220, 284 КПК України;

2) визнати протиправною відмову старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , оформлену листом вих. № 6/4-17716 від 23.10.2025, яка полягає в незадоволенні його клопотання про зміну повідомлення про підозру (перекваліфікацію діянь) підозрюваному ОСОБА_3 ;

3) зобов`язати старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 розглянути та задовольнити його клопотання про зміну повідомлення про підозру (перекваліфікацію діянь) підозрюваному ОСОБА_3 ;

4) визнати протиправною бездіяльність старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 , яка полягає в не складенні та не врученні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваному ОСОБА_3 ;

5) зобов`язати старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_4 скласти та вручити повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваному ОСОБА_3 .

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою, виходячи з наступного

Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності дізнавача, слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частина друга зазначеної статті встановлює заборону розгляду під час досудового розслідування скарг на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора. Такі скарги можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 зазначеного Кодексу.

Зазначені обставини також кореспондуються і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року по справі № 807/1456/17, які беруться слідчим суддею до уваги в силу вимог ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права, згідно якої наведений у частині першій статті 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Проаналізувавши зміст поданої захисником ОСОБА_2 скарги, слідчий суддя встановив, що в ній не зазначається жодний із визначених у ч. 1 ст. 303 КПК України видів дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

Так, у пунктах 1, 2 та 4 прохальної частини скарги захисник ОСОБА_2 просить слідчого суддю визнати протиправними певні дії та бездіяльність слідчого, однак, згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, захисник просить слідчого суддю вчинити дії, які він в силу ст. 307 КПК України не може вчиняти.

Стосовно пункту 3 прохальної частини скарги, а саме в частині зобов`язати слідчого задовольнити клопотання захисника, а також пункту 5 зобов`язати слідчого скласти та вручити повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Тобто, питання, порушені захисником ОСОБА_2 , є виключною дискрецією самого слідчого, у яку слідчий суддя втручатися не вправі.

Також слідчий суддя вважає за необхідне відмітити, що суперечливим є пункт 3 прохальної частини скарги, оскільки в ній захисник просить слідчого суддю зобов`язати слідчого задовольнити клопотання сторони захисту, прийнявши відповідну вмотивовану постанову, тоді як стаття 220 КПК України передбачає винесення постанови за результатами розгляду клопотання тільки у випадках повної або часткової відмови його задоволенні.

Що ж стосується пункту 3 прохальної частини скарги захисника, в якій він просив зобов`язати слідчого розглянути його клопотання про зміну повідомлення про підозру, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржено - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Отже, бездіяльність як предмет оскарження в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України виникає лише у випадку, коли слідчим отримано клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій та не розглянуто в триденний строк.

Однак, аналізуючи клопотання, подане захисником ОСОБА_2 клопотання, слідчий суддя констатує, що воно не є клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, оскільки в ньому він не просить виконати процесуальну дію.

Так, суд зазначає, що чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено поняття процесуальної дії.

Однак, відмежування слідчої та процесуальної дій визначено положеннями п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, яка уповноважує прокурора доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Аналогічне за змістом відмежування слідчих та процесуальних дій також відображено у п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК України, яка визначає, що до документів можуть належати складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Також, частина 1 ст. 103 КПК України регламентує, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися: 1) у протоколі; 2) на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії; 3) у журналі судового засідання.

При цьому, питання, що стосуються порядку та підстав повідомлення про підозру, а також його зміни, регулюються Главою 22 КПК України «Повідомлення про підозру».

Таким чином, аналізуючи зміст викладених положень КПК України, слідчий суддя зазначає, що складання повідомлення про підозру, нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри, не є процесуальної дією, відтак у слідчого не виник обов`язок розглядати клопотання захисника ОСОБА_2 в порядку ст. 220 КПК України, а тому ним не допущена бездіяльність, яка може бути оскаржена згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України

Підсумовуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що вимоги захисника ОСОБА_2 не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на дії слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні № 0000657 від 19.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту отримання скаржником копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1