справа № 462/7488/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт кримінальному провадженні № 0000892 від 16.07.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 08.07.2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, використовуючи особистий мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , зателефонував за номером НОМЕР_2 , що використовує начальник курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , який є службовою особою, та висловив останньому протиправну пропозицію у наданні неправомірної вигоди в розмірі 50000 гривень за погодження рапорту про скерування його сина ОСОБА_7 , який являвся слухачем курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військово-лікарську комісію з метою визначення придатності до подальшої військової служби, та нездійснення повідомлення про самовільне залишення частини його сином.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, 18.07.2025 приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 14, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передав начальнику курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 50 000 гривень за погодження рапорту про скерування його сина ОСОБА_7 на ВЛК та нездійснення повідомлення про самовільне залишення частини останнім, однак одразу після цього його протиправна діяльність була припинена, а предмет неправомірної вигоди було вилучено. Своїми діями ОСОБА_4 вчинив пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, при вищезазначених обставинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. При цьому суду дав показання, що дійсно він 08.07.2025 року, використовуючи особистий мобільний телефон зателефонував за номером телефону, що використовував начальник курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , який є службовою особою, та висловив останньому протиправну пропозицію у наданні неправомірної вигоди в розмірі 50000 гривень за погодження рапорту про скерування його сина ОСОБА_7 , який являвся слухачем курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації ІНФОРМАЦІЯ_2, на військово-лікарську комісію з метою визначення придатності до подальшої військової служби та нездійсненні повідомлення про самовільне залишення частини його сином, а 18.07.2025 приблизно о 13:00 годині, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 14, передав начальнику курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 50 000 гривень та був затриманий працівниками правоохоронних органів. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом було встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки він вчинив пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням службового становища.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно із п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває, одружений.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Так згідно із практикою Верховного Суду (зокрема, у постанові від 15 листопада 2021 року у справі № 199/6365/19, (провадження № 51-3198км21) розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Однак із матеріалів справи вбачається, що обвинувачений визнав свою винуватість лише під час судового розгляду.

Виходячи з наведеного, ступеня тяжкості кримінального правопорушення, яке вчинене в умовах воєнного стану, а також із його особливостей й обставин вчинення, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за даний вид злочину.

Водночас, із врахуванням вищенаведеного, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 75-78 КК України, звільнити від його відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України виходячи з переконання, що припинення протиправної поведінки та недопущення кримінальних правопорушень з його боку у майбутньому можливе за ефективного контролю поведінки обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З огляду на наведене з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути 18659,52 грн витрат за проведення судової експертизи.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація також застосовується одночасно із заходами кримінально-правового характеру у кримінальних провадженнях щодо вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого статтями 209, 369, 369-2 стосовно службових осіб, передбачених частиною четвертою статті 18 цього Кодексу, до грошей, цінностей чи іншого майна юридичної особи, якщо воно: 3) було предметом зазначеного суспільно небезпечного діяння, крім майна, що повертається власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходить у власність держави.

Згідно із п. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому п. 5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Оскільки кошти у розмірі 50000 грн, які були предметом кримінального правопорушення, тому відповідно до положень ст. 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію і конфіскувати їх у дохід держави.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2025 року - скасувати.

Запобіжний захід у виді застави - залишити в силі до набрання вироком законної сили, а після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 242 240,00 гривень повернути заставодавцю.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 /один/ рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази по справі: флешносій із відеозаписом затримання ОСОБА_4 - залишити при матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон марки «IPHONE 14 PRO», серійний номер НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з карткою оператор мобільного зв`язку НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 на автомобіль марки «Toyota Camrу» д.н.з. НОМЕР_7 ; ключ від автомобіля марки «Toyota Camrу» д.н.з. НОМЕР_7 ; грошові кошти в сумі 21 920 гривень - повернути обвинуваченому.

На підставі ст. 96-2 КК України, ст. 100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію та грошові кошти у розмірі 50000 грн, з наступними серіями та номерами: 100 купюр номіналом 1000 гривень кожна купюра з серіями та номерами: ВУ9866718, АЄ4983323, АК0791434, ЗТ2632660, ЕУ6895674, ВУ1680063, БМ5408383, ГМ8532288, ЄУ9391894, ЗС9674897, ВТ0188635, ВУ1369765, БН5808489, ЗТ6994891, ЗП9364570, ВУ4448678, БН1001556, ЗП0578364, ГР3462840, ЄН3017370, ЗС9668915, ГР6061551, БН6528398, ГР1861885, ЄТ6019411, АБ3883536, БЛ0020795, ГК1649523, ГТ8030439, ЄМ3800718, ЗП5309931, АН4901765, ЯБ1420134, ВУ9312865, АА0922474, АТ0272282, ГС9629841, АЖ6662706, ВТ6533167, ВТ8657665, ГК6351070, ЛБ2436794, ЕУ7208891, ЗЛ1299726, ЄМ4692505, ГЛ3298573, АН0328094, ЕУ1279908, ЕУ5028131, ЗС3168419 - конфіскувати.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 22.07.2025 року, - скасувати.

Запобіжний захід у виді застави - залишити в силі до набрання вироком законної сили, а після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 242240,00 гривень повернути заставодавцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: