Провадження № 1-кс/344/7810/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000060 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2023 на уламки, деталі та агрегати навчального літака Л-39, бортовий номер НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , які було виявлено на місці падіння вказаного літака; бортовий самописець марки БР-4Т із номером НОМЕР_3 ; два вологих відрізки металевих трубок, які служать для транспортування авіаційного палива до двигуна літака; оригінали документів; зошит підготовки до польотів льотчика-інструктора авіаційної ланки авіаційної ескадрильї капітана ОСОБА_3 , медичну книжку льотного складу ОСОБА_3 ; зошит загальної підготовки до польотів льотчика-інструктора авіаційної ланки авіаційної ескадрильї капітана ОСОБА_3 . На даний час проведено всі необхідні експертизи, висновки експертів долучено до матеріалів кримінального провадження. Відтак, потреба у застосуванні такого заходу кримінального провадження як арешт відпала.

Представник заявника не з`явився, командир в/ч НОМЕР_1 подав заяву в якій просив клопотання про скасування арешту задоволити, розгляд здійснювати без участі представника заявника.

Слідчий не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд клопотання здійснювати без участі слідчого, також надав постанову про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступного висновку :

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У провадженні П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000060 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2023 накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, речі та документи, а саме на:

- вилучені 17.03.2023 року в ході огляду місцевості, що в урочищі «Галунка» поблизу с. Малий Ключів Печеніжинської територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області уламки, деталі та агрегати навчального літака Л-39, бортовий № 15, який належить військовій частині НОМЕР_1 , які було виявлено на місці падіння вказаного літака; бортовий самописець марки БР-4Т із номером НОМЕР_3 ; два вологих відрізки металевих трубок, які служать для транспортування авіаційного палива до двигуна літака; зразок ґрунту із місця падіння літака;

- вилучені 18.03.2023 року в ході огляду автопаливозаправника МАЗ 5334, реєстраційний номер НОМЕР_4 завірену копію журналу зливання, відстою і перевірки пального на відсутність води і механічних домішок; завірену копію робочого журналу заправного агрегата 3А-500; завірену копію паспорта якості №1531 від 21.09.2022; завірену копію роздавальної (здавальної) відомості №262 за 17.03.2023; завірену копію контрольного талона №52; завірену копію паспорта якості №99 від 04.03.2023; дві скляні банки із зразками авіаційного палива із цистерни паливозаправника МАЗ 5334, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- отримані в порядку ст. ст. 40, 93 КПК України 18.03.2023 року від начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 оригінали наступних документів: льотна книжка льотчика-інструктора капітана ОСОБА_3 інв. №73/293; зошит підготовки до польотів льотчика-інструктора авіаційної ланки авіаційної ескадрильї капітана ОСОБА_3 , інв. №766; медична книжка льотного складу ОСОБА_3 , розпочата 04.07.2022 з додатками (конверт вклейка) «Результати медичних обстежень»; зошит загальної підготовки до польотів льотчика-інструктора авіаційної ланки авіаційної ескадрильї капітана ОСОБА_3 , інв. №767;

- отримані в порядку ст. ст. 40, 93 КПК України 18.03.2023 року від начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 оригінали наступних документів: первинний формуляр агрегата запуска «Сапфір» 5 заводський номер 3289 із паспортами до агрегатів; продовження до первинного формуляра агрегата запуска «Сапфір» 5 заводський номер 3289 на 100 сторінках із паспортами до агрегатів; журнал паркових днів на 32 арк.; формуляр літака Л-39 бортовий № 15, розпочатий 07.07.2009 року на 392 сторінках із паспортами; три формуляри двигуна НОМЕР_5 розпочатий 13.10.2012 року на 584 сторінках із паспортами; формуляр літака Л-39 №533503 «Частина 1 планер і включені до нього системи» на 319 сторінках із паспортами; папка № 3 із паспортами до агрегатів радіоелектронного обладнання літака Л-39 №533503; формуляр літака на 392 сторінках від 29.08.1985 із протоколом випробування герметичності кабіни від 1985 року; папка № 2 із паспортами до агрегатів обладнання приладів літака Л-39 №533503; папка № 2А із паспортами до агрегатів приладів кисневого обладнання літака Л-39 №533503; папка № 1Б із паспортами до агрегатів гідравлічних систем літака Л-39 №533503; папка № 4 із паспортами до агрегатів електрообладнання літака Л-39 №533503; папка № 1 із паспортами паливної системи авіаційного озброєння та сидінь катапультування і блокування сидінь літака Л-39 №533503; папка № 1А із паспортами до агрегатів системи кондиціонування, проти обледеніння, повітряної системи літака Л-39 №533503; журнал підготовки літака Л-39 №533503, борт № 15, розпочатий 24.02.2023 на 115 арк.; перелік агрегатів встановлених на літак Л-39 №533503, борт № 15 на 12 арк., від 12.10.2018 року; до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

27.09.2024 постановою старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 закрито кримінальне провадження №0000060 від 17.03.2023, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_3 , групи керівництва польотами, фахівців підрозділу, зв`язку та радіотехнічного забезпечення польотів, інженерно-технічного, аеродромного, метеорологічного та орнітологічного забезпечення польотів військової частини НОМЕР_1 , складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 1 ст. 1 КПК встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини 3 та 4 ст. 174 КПК регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст. 174 КПК не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою керівника органу досудового розслідування на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» - «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» ( lex posterior generalis non derogat priori speciali ). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Саме із таких настанов виходила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо застосування приписів ч. 4 ст. 132 КПК України у своїй постанові від 15.04.2024 у справі № 554/2506/22.

Отже, з моменту закриття кримінального провадження слідчим припинила дію ухвала слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22.03.2023 у справі №344/4919/23 про арешт майна в межах кримінального провадження згідно із ч. 4 ст. 132 КПК України, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження та повернення зазначеної ділянки у власність з усіма правомочності, яких було позбавлено ( відчуження та розпорядження).

Окрім того, слід звернути увагу на те, що згідно із висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 554/2506/22 від 15 квітня 2024 року, суд виснував, що чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх. Відповідно до ч. 9ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 26 КПК України, оскільки слідчий суддя вирішує виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, враховуючи те, що слідчий суддя який не наділений повноваженнями вирішувати питання про долю речових доказів у даному випадку.

За наведених обставин, у слідчого судді відсутні підстави для скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову у його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами, тому суд апеляційної інстанції не вправі відмовити в перевірці законності такого рішення, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 та ст. 309 КПК.

Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, статей 124, 129 Конституції України (постанова № 554/2506/22 Касаційного кримінального суду Верховного Суду).

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 399 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000060 від 17.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 416 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1