У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/825/25 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2025 року клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000404, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2025, відносно ОСОБА_7 задоволено.

Обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою обчислюється підозрюваному ОСОБА_7 з 21год. 30 хв. 03 листопада 2025 року по 02 січня 2026 року включно.

Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України в розмірі однієї тисячі п`ятсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 542 000 грн. (чотири мільйони п`ятсот сорок дві тисячі гривень 00 копійок).

Роз`яснено, що відповідно до положень ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 певні обов`язки.

З матеріалів клопотання вбачається, що до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000404, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2025, відносно ОСОБА_7 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та існуванням ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є реальними, триваючими, та об`єктивно існують, тому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не можуть запобігти вказаним ризикам та дійшов висновку про наявність підстав для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з тим, визначаючи розмір застави, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , спосіб вчиненого злочину: за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, у період війни, оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та прийшов до висновку що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вважав за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі однієї тисячі п`ятсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 542 000 грн., оскільки саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, захисник-адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою внаслідок невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя у порушення вимог ст. 177 КПК України не встановив наявності обґрунтованих ризиків, які б виправдовували застосування найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою. В свою чергу вказує, що стороною обвинувачення не доведено наявності реальних ризиків, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Звертає увагу, що не врахуванні судом передбачених ст. 178 КПК України вимог про особу підозрюваного, який: раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні, забезпеченні та вихованні малолітню дочку, є приватним підприємцем та платником податків. Зазначає, що обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід та визначаючи непомірний розмір застави в сумі 4542000 грн., судом першої інстанції проігноровано вимоги щодо відповідності майновому стану підозрюваного та обґрунтованість її розміру, що суперечить вимогам ст. 182 КПК України. Згідно податкової декларації фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 , його річний дохід за 2024 рік склав - 431850 гривень, а визначений розмір застави у 10 разів перевищує розмір його річного доходу, як підприємця. Також вважає, що поза увагою залишився той факт, що на утриманні підозрюваного знаходиться малолітня дитина, яка потребує значних коштів, щоб забезпечити їй належні умови життя та розвитку. На переконання сторони захисту, судом необґрунтовано необхідність застосування до підозрюваного застави у такому розмірі, при цьому вважає, що визначений законодавцем розмір застави на рівні - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб був би достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді застави або домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Як вбачається з матеріалів судового провадження, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000404, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що зумовлює необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , слідчим суддею правильно встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею мотивовано зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування на цій стадії досудового розслідування обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наявності в зазначеному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому апеляційний суд вважає необхідним обрання на даній стадії досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками слідчого судді в частині визначеного розміру застави, у сумі 4 542 000, 00 грн., з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція ЄСПЛ стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у виді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010 року, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Зважаючи на наведене, колегією суддів вбачається, що встановлені обставини не в повній мірі були враховані слідчим суддею, який за своїм змістом ухвалив законне рішення, однак належним чином не зважив на всі наявні обставини щодо тяжкості висунутого обвинувачення, характеризуючих даних та підтвердженого майнового стану підозрюваного, що перешкодило ухвалити обґрунтоване судове рішення за наслідкам розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу в частині визначення розміру застави.

Надані матеріали клопотання жодним чином не вказують на значні фінансові можливості підозрюваного ОСОБА_7 та його сім`ї. ОСОБА_7 сам виховує, піклується та забезпечує свою малолітню доньку ОСОБА_10 , позитивно характеризується.

Визначаючи розмір застави, колегія суддів враховує практику ЄСПЛ, відповідно до якої розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_7 та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи положення ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави щодо нього за загальним правилом мав би визначатися у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене колегія суддів, керуючись абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК, вважає за необхідне зменшити визначену підозрюваному заставу до 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600,00 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2025 року скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000404, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2025, відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 02 січня 2026 року, з визначенням застави, достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі двісті прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн. (шістсот п`ять тисяч шістсот гривень 00 копійок).

Роз`яснити, що ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

-здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме до ГУ ДМС у Закарпатській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді