Справа № 509/363/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в с-щі Овідіополь, в режимі відео конференції, кримінальне провадження №0000010 від 06.01.2026, з обвинувальним актом, угодою про визнання винуватості, яким:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Кармалюківка Балтського району Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022, о 05-00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_6 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 №341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023), від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), від 26.07.2023 № 451/2023 (затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023), від 06.11.2023 №734/2023 (затверджений Законом України № 3429-IX від 08.11.2023), від 05.02.2024 № 49/2024 (затверджений Законом України № 3564-IX від 06.02.2024), від 06.05.2024 № 271/2024 (затверджений Законом України №3684-IX від 08.05.2024), від 23.07.2024 № 469/2024 (затверджений Законом України № 3891-IX від 23.07.2024), від 28.10.2024 № 740/2024 (затверджений Законом України № 4024-IX від 29.10.2024), який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на всій території України протягом 90 днів із дня набрання чинності Указом. Також указом, серед іншого, постановлено: - призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами; - місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому законом порядку, серед іншого, своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; - здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

У подальшому, строк проведення загальної мобілізації неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Абз.5 ч.1 ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Аналогічне визначення особливого періоду міститься у Законі України "Про оборону України", згідно з абз.13 ч.1 ст.1 якого, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, враховуючи введення в Україні у встановленому законом порядку правового режиму воєнного стану, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні діє особливий період у розумінні Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і Закону України "Про оборону".

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, військовому командуванню разом з військовими адміністраціями, органами виконавчої влади, правоохоронними органами та за участю органів місцевого самоврядування постановлено запроваджувати і здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи правового режиму воєнного стану, реалізовувати повноваження, необхідні для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Статтею Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено поняття воєнного стану. Так, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оборону", захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно з законодавством. Громадяни України проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Ч.1 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Ч.7 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують, серед іншого, районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 3 ст. 33 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний і персональний.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центра комплектування та соціальної підтримки.

Ч. 3 ст. 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено, що зміст мобілізаційної підготовки, серед іншого, становить: військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Згідно з ч. 3 цієї статті, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Згідно з ч. 3 Закону України "Про Збройні Сили України", до структури Збройних Сил України відносяться, серед іншого, органи військового управління.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України", до органів військового управління, серед іншого, відносяться територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки і мобілізації.

Правовий статус і повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі за текстом - Положення про ТЦК та СП). Так, згідно з пунктом 1 Положення про ТЦК та СП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м.м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізуються Міноборони.

Пунктом 8 Положення про ТЦК та СП визначено, що завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м.м. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження військової служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, тощо.

Повноваження територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки визначені пунктом 9 Положення про ТЦК та СП. Так, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, серед іншого, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, інших категорій військовослужбовців; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.10.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі РТЦК та СП), на виконання телеграми начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №943/16314 від 07.10.2025, видано наказ №538 «Про організацію роботи груп оповіщення військовозобов`язаних». Відповідно до вказаного наказу було поставлено наступне завдання: 30.10.2025 провести заходи оповіщення в адміністративних межах Березівського району Одеської області, в місті Одесі та прилеглих до нього територіальних громад Одеського району (Авангардівська, Таїрівська, Великодолинська громади). 30.10.2025 організувати роботу 8 (восьми) груп оповіщення на території Березівського району Одеської області, в місті Одесі та прилеглих до нього територіальних громад Одеського району (Авангардівська, Таїрівська, Великодолинська громади). 30.10.2025 провести інструктаж груп оповіщення та довести алгоритм щодо порядку дій під час оповіщення та вручення повісток про виклик громадянам, реагування на провокації цивільного населення. Відтак, особовому складу ІНФОРМАЦІЯ_4 (1, 2 та 3 відділи), сформованому у відповідні 8 груп оповіщення, командирами зазначених груп доведено наказ командира та проведено зазначений інструктаж.

В подальшому, на виконання наказу командування перша та восьма групи оповіщень мали на ввірених їм транспортних засобах прибути на територію Авангардівської громади Одеського району Одеської області, а саме на територію ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» (т.зв. «ринок 7 км») за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак, перша група оповіщення у складі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 - солдата ОСОБА_7 , старшого солдата ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_9 , яка рухалась на транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER T5» 30.10.2025 о 06 год. 32 хв. у складі колони транспортних засобів ІНФОРМАЦІЯ_4 , спільно з восьмою групою оповіщення у складі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 сержанта ОСОБА_10 (старший групи), сержанта ОСОБА_11 , молодшого сержанта ОСОБА_12 , молодшого сержанта ОСОБА_13 , молодшого сержанта ОСОБА_14 , старшого солдата ОСОБА_15 , старшого сержанта ОСОБА_16 , які рухались на транспортному засобі марки «RENAULT» модель «TRAFFIC», позаду від транспортного засобу першої групи, а також військовослужбовці - молодший сержант ОСОБА_17 , старший солдат ОСОБА_18 , солдат ОСОБА_19 , які рухались на транспортному засобі «MITSUBISHI» модель «L200», позаду від транспортного засобу марки «RENAULT» модель «TRAFFIC», заїхала на територію ТОВ «ПРОМТОВАРНИЙ РИНОК» за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Авангард, вул. Базова, буд.20, з боку від ТЦ «ЕПІЦЕНТР» та рухалась прямо по вулиці Базовій вглиб ринку, для виконання поставленого відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 завдання з оповіщення військовозобов`язаних громадян України.

Надалі, рухаючись передбаченим маршрутом колону транспортних засобів з особовим складом першої та восьмої груп оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 о 06 год. 33 хв. зупинила громадянка України Особа 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження №0000011 від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України), яка вийшла на проїжджу частину вулиці Базова з піднятими вгору руками, почала кричачи та виголошуючи вимоги зупинитися. Військовослужбовці першої групи ІНФОРМАЦІЯ_4 , які були першими в колоні, вимушено зупинили свій транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER T5». Незважаючи на подачу звукових сигналів та вимог залишити проїжджу частину та надати можливість рухатися колоні транспортних засобів ІНФОРМАЦІЯ_4 , Особа 1 відмовилась виконувати законні вимоги військовослужбовців, які виконували наказ командування, та продовжила чинити блокування руху колони та дій військовослужбовців. При цьому, Особа 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження №0000011 від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України), діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці, переслідуючи протиправну мету, а саме ухилення від виконання визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку військовозобов`язаних з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, не виконала законні вимоги військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 солдата ОСОБА_7 , старшого солдата ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_9 , які рухались на транспортному засобі марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER T5», щодо припинення блокування руху колони транспортних засобів військовослужбовців та надання проїзду для виконання поставлених завдань, та продовжила блокування руху колони. Зокрема, після ігнорування вимог військовослужбовців транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER T5», під керуванням старшого солдата ОСОБА_7 , який намагався здійснити маневри, щоб забезпечити рух свого транспортного засобу та іншим автомобілів колони. Однак, Особа 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження №0000011 від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України), незважаючи на попередження та вимоги військовослужбовців, бажаючи настання вищевказаних суспільно-небезпечних наслідків, а також намагаючись затримати та припинити рух колони до прибуття невстановлених осіб озброєних спеціальними засобами (телескопічні палиці, гумові палиці, сльозогінні газові балони тощо), металевими та дерев`яними предметами, які спонтанно пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, побиття та пошкодження майна, поклала свої підняті вгору руки та тулуб на капот транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER T5», тим самим остаточно зупинивши його рух, у т.ч. рух всієї колони ІНФОРМАЦІЯ_4 . В той же час, проїхавши по переду колони транспортних засобів ІНФОРМАЦІЯ_4 , транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ» модель «313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зупинився та спостерігаючи за діями Особи 1, долучився до протиправних дій останньої та перекрив проїзд транспортним засобам колони, тим самим заблокувавши та перешкодивши їх законній діяльності, що призвело до вчинення інших протиправних дій відносно військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При цьому, військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші військовослужбовці у складі колони, вимушено зупинили свої транспортні засоби, щоб унеможливити та не допустити завдання шкоди життю та здоров`ю цивільній особі громадянці України. Незважаючи на дотримання законів, прав та свобод людини та громадянина військовослужбовцями першої та восьмої груп оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , о 6 год 34 хв. 30.10.2025 до Особи 1 (матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження №0000011 від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України), яка фактично своїм тілом здійснила блокування транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN» модель «TRANSPORTER T5», підбіг Особа 2 (досудове розслідування відносно якої проводиться у кримінальному провадженні № 0000548 від 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України), який тримаючи в руках металеву телескопічну палицю, почав наносити удари по вищевказаному транспортному засобу, а саме по лобовому склу, капоту та кузову автомобіля, тим самим, знищивши лобове скло та пошкодивши капот та кузов даного транспортного засобу. Тобто, Особа 2 (досудове розслідування відносно якої проводиться у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України), діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, загрози її національній безпеці, переслідуючи вищевказану протиправну мету, не виконав законні вимоги військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 та вчинив зазначені протиправні дії.

Під час зазначеного блокування військовослужбовці молодший сержант ОСОБА_17 , старший солдат ОСОБА_18 , солдат ОСОБА_19 , які рухались на транспортному засобі «MITSUBISHI» модель «L200», вийшли на вулицю та почали рухатись до транспортного засобу марки «RENAULT» модель «TRAFFIC», де перебував їх командир ОСОБА_10 . Однак, вийшовши зі свого транспортного засобу 30.10.2025 о 06 год. 33 хв. вищевказані військовослужбовці були атаковані невстановленими слідством особами (досудове розслідування відносно яких проводиться у кримінальному провадженні № 0000548 від 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України), які заприскали їх обличчя сльозогінними газовими балонами, внаслідок чого військовослужбовці ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 короткочасно втратили зір та можливість вільно пересуватись у просторі. Військовослужбовці ОСОБА_17 та ОСОБА_18 залишились біля свого транспортного засобу, в той час як військовослужбовець ОСОБА_19 продовжив рух до транспортного засобу командира ОСОБА_10 , однак через втрату можливості чітко бачити пройшов на протилежну сторону вулиці Базова до дорожнього знаку «Місце для стоянки». Надалі, Особа 2 (досудове розслідування відносно якої проводиться у кримінальному провадженні № 0000548 від 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України), продовжуючи свою протиправну діяльність, дотримуючись свого умислу та мети, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії Російської Федерації проти України, переслідуючи протиправну мету, а саме ухилення громадян України від виконання військового обов`язку, о 06 год. 34 хв. 30.10.2025 підбіг до військовослужбовця ОСОБА_19 з металевою телескопічною палицею в руках, якою почав інтенсивно наносити удари по військовослужбовцю ОСОБА_19 в ділянки тулуба (спина), рук, ніг. В той же час, о 06 год. 34 хв. 30.10.2025 по вулиці Базовій з боку ринку 7 км в сторону дорожнього знаку «Місце для стоянки» до військовослужбовця ОСОБА_19 , якому вже наносив удари Особа 2 (досудове розслідування відносно якої проводиться у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України), підбіг громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діючи умисно, керуючись вищевказаною метою, бажаючи зазначених негативних наслідків, тримаючи в руках металевий предмет зовні схожий на фрагмент автомобільного глушника, також наніс вищевказаному військовослужбовцю численні удари в ділянку тулуба (спина), рук та ніг. Внаслідок, протиправних дій Особи 2 (досудове розслідування відносно якої проводиться у кримінальному провадженні №0000548 від 30.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст. 114-1 КК України) та ОСОБА_4 військовослужбовцю ОСОБА_19 нанесено численні побої та отримано низку забиття м`яких тканин різних ділянок тіла (тулуб, ноги, руки).

Таким чином, у ОСОБА_4 , який будучи обізнаним, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, 30.10.2025 спонтанно, який будучи підбуреним хуліганськими мотивами невстановлених слідством осіб, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом нанесення побоїв військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ухилення від виконання визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, який був доведений до кінця, перешкодивши військовослужбовцю ІНФОРМАЦІЯ_4 солдату ОСОБА_19 здійснити свою законну діяльність, направлену на виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 по проведенню мобілізаційних заходів на території Авангардівської територіальної громади Одеського району Одеської області, а також завдавши ОСОБА_19 численні побої, забиття м`яких тканин різних ділянок тіла (тулуб, ноги, руки).

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 на момент складання, підписання та затвердження обвинувального акту, не встановлені.

15.01.2026 року між Прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000010 від 06.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 року, з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника ОСОБА_20 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України. Також зобов`язався у подальшому надавати правдиві свідчення у кримінальних провадженнях (судових засіданнях) щодо осіб причетних до інкримінуємого йому злочину.

При укладенні угоди враховано:

а) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, який полягає у можливості прискорити кримінальне провадження, скоротити витрати на використання робочого часу судових та правоохоронних органів, а також у забезпеченні невідворотності покарання за вчинене кримінальне правопорушення;

б) щире каяття підозрюваного, сприяння слідству у розкритті злочину, надання показів щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, позитивні характеристики.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 за ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Також, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Підставами для застосування ст.75 КК України є: визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність судимостей, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, позитивна характеристика, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, донат на ЗСУ 50 000 тисяч гривень.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між Прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК України та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості та міри покарання.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в відповідності до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15.01.2026 року між Прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 провадженні №0000010 від 06.01.2026.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, за яке призначити йому, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (П`ять) років.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (Трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені, в відповідності до ст.76 КК України, на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню: мобiльний телефон марки REDМI7 IMEI (1) НОМЕР_2 , (2) НОМЕР_3 ; мобiльний телефон марки Doogee S68PRO, ІМЕI (1) НОМЕР_4 , (2) НОМЕР_5 з сiм картою НОМЕР_6 ; кросiвки з маркуванням «КМВ» чорного кольору; кепка синього кольору без маркування; куртка синього кольору з бiркою OUTDOOR CLOТНING»; кофта з бiркою з написом «GLEAN RACЕ ТНЕ ORIGINAL 2XL»; сумка 3 написом «РUМА BODY WEAR» чорного кольору, повернути ОСОБА_4 , за належністю.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДП «Одеський слідчий ізолятор» на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під арешту в залі суду негайно.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1