Провадження № 1-кс/646/50/2026
УХВАЛА

іменем України

02.01.2026 року слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

31.12.2025 року до суду надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої зазначено, що 26.12.2025 року ОСОБА_3 на електронну пошту Харківської обласної прокуратури було подано заяву про вчинення службовою особою - слідчим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 364 КК України. Відомості за вказаною заявою не внесені до ЄРДР, оскільки не надано витяг з ЄРДР.

Просив задовольнити скаргу щодо бездіяльності уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 26.12.2025 року; зобов`язати уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури невідкладно внести до ЄРДР відомості за його заявою від 26.12.2025 року та надати заявнику витяг з ЄРДР протягом 24 годин з моменту внесення відповідних відомостей.

Заявник у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином, у скарзі просив розглянути її без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.

Прокурор та уповноважена особа Харківської обласної прокуратури в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Від прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 до суду надано заяву, відповідно до якої він просив у задоволенні скарги відмовити. Зазначив, що в діях слідчого ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 364 КК України, зокрема, у зв`язку з неспричиненням його діями істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам. Так само, в діях слідчого відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, бо резолютивної частиною ухвали слідчого судді ОСОБА_6 від 03.12.2025 року (справа № 643/20960/25) на слідчого ОСОБА_4 не покладено обов`язок вчинення будь-яких дій чи прийняття будь-яких рішень.

Вивчивши скаргу, дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як встановлено з матеріалів скарги, 26.12.2025 року ОСОБА_3 на електронну пошту Харківської обласної прокуратури було подано заяву про вчинення службовою особою - слідчим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 364 КК України.

Зі змісту долученої до матеріалів вказаної заяви від 26.12.2025 року вбачається, що ОСОБА_7 фактично просив невідкладно зареєструвати його заяву про вчинення кримінальних правопорушень з боку слідчого ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0018722 від 18.11.2025 року, передбачених ч. 1 ст.364, ч. 1 ст. 382 КК України та розпочати за нею досудове розслідування; надати йому витяг з ЄРДР, визначити орган досудового розслідування, який не перебуває у службовій чи процесуальній взаємодії з Другим СВ ТУ ДБР у м. Полтаві, з метою забезпечення неупередженості та відсутності конфлікту інтересів.

Слідчим суддею місцевого суду розглядаються скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування (ч. ч. 1, 2 ст. 306 КПК України).

Згідно положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно положень ст. ст. 2, 214 КПК України, у заяві про вчинення кримінального правопорушення мають бути зазначені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 року по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року по справі № 556/450/18 (провадження № 51-4229км20).

Зазначене слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як встановлено зі змісту заяви ОСОБА_3 від 26.12.2025 року, скаржник підозрює у вчиненні кримінальних правопорушень слідчого ОСОБА_4 у тому, що останній, виконуючи свої службові обов`язки не забезпечує належного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0018722.

Слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 , викладені у вказаній заяві щодо вчинення кримінальних правопорушень, не підтверджуються належними та допустимими доказами і є лише його припущеннями, які ґрунтуються лише на суб`єктивному уявленні щодо правомірності дій працівника правоохоронного органу при оцінці зібраних доказів та винесення постанов, власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність. По суті заява в частині вчинення кримінальних правопорушень містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень. При цьому, об`єктивних обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення вказаною особою кримінальних правопорушень, заявником не наведено, а викладені відомості щодо кримінальних правопорушень є лише припущенням скаржника про неправомірність дій.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів ст. 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за ст. 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в ст. 2 КПК України.

Таким чином, оскільки заява ОСОБА_3 від 26.12.2025 року щодо вчинення кримінальних правопорушень, не містить достатніх та конкретних даних чи відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а є незгодою з діями слідчого у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя приходить до висновку, що невнесення посадовою особою Харківської обласної прокуратури, визначеної у встановленому законом порядку, відомостей за його заявою від 26.12.2025 року не є протиправним, а тому у задоволенні скарги належить відмовити.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано гл. 26 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачіі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя