Провадження № 1-кс/712/4829/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане у рамках кримінального провадження № 0001036 від 08.10.2025, за ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане у межах кримінального провадження № 0001036 від 08.10.2025, розпочатого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 08.10.2025 до Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення про те, що в адміністративних межах с. Тубільці під час перевірки документів у громадянина ОСОБА_4 , 1989 року народження, останній надав для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки.

За цим фактом сектором дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внесено відомості до ЄРДР за № 0001036 від 08.10.2025 за ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході розслідування допитано працівника поліції ОСОБА_5 , який пояснив, що 08.10.2025 під час чергування в адміністративних межах с. Тубільці було зупинено автомобіль, водій якого надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Перевіркою через ІПНП «Армор» встановлено, що вказане посвідчення зареєстроване на іншу особу та має ознаки підробки.

Під час огляду місця події 08.10.2025 в адміністративних межах с. Тубільці було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром 8046 від 14.03.2025. Указане посвідчення 08.10.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

У клопотанні зазначено, що вилучене посвідчення водія відповідає ознакам речового доказу відповідно до ст. 98 КПК України та є об`єктом, на який поширюються підстави для накладення арешту, визначені ч. 2 ст. 170 КПК України. Метою арешту є збереження речових доказів та забезпечення ефективного досудового розслідування.

У зв`язку з цим прокурор просить накласти арешт на вилучене 08.10.2025 під час огляду місця події посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 .

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 у клопотання просив розглянути клопотання за його відсутності, зазначивши, що підтримує клопотання в повному обсязі.

Особа, у якої вилучено майно подав заяву у якій просив проводити розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання не заперечував.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (4) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучені під час огляду місяця посвідчення має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому, що завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на ту обставину, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 08.10.2025 під час огляду місця події в с. Тубільці Черкаського району Черкаської області, за координатами (49.5701466, 31.6577154), посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.03.2025 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальним сервісним центром 8046.

Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 10.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1