ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження №0000087 від 13.05.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сарата Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, який проживає в цивільному шлюбі, який працевлаштований неофіційно, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 13 вересня 2025 приблизно о 15:05 год, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи цілеспрямовано, взяв у руки дзеркало з дерев`яною рамкою та ним умисно наніс удар в область голови ОСОБА_5 , в наслідок чого ОСОБА_5 не встоявши, впала на підлогу. Надалі ОСОБА_3 руками наніс 2-3 удари в область голови та тулуба ОСОБА_5 , чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної ділянки волосяної частини голови, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний судом ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав. Пояснив суду, що 13 вересня 2025 року вчинив словесний конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 . Під час цього конфлікту він вдарв її рамою дзеркала та кілька разів руками. Конфліктують не вперше. Про вчинене шкодує, просив суворо не карати. З потерпілою примирилися та продовжують проживати разом.

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши ОСОБА_3 положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують обвинуваченого, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує те, що діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка з обвинуваченим примирилася, про що заявила в судовому засіданні, обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, а також вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 125 КК України, робить висновки про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді громадських робіт.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.

Суд вважає, що до ОСОБА_3 , як до особи, яка вчинила домашнє насильство, необхідно застосувати обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України - направлення для проходження програми для кривдників, на строк 1 місяць.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84, 91, 349, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 100 (ста) годин.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальній захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, на строк 1 (один) місяць.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1