Провадження № 1-кп/344/641/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області обвинувальний акт та додані до нього документи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК відомості про яке 16 березня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061,-

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду з Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року обвинувальний акт та додані до нього документи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України відомості про яке 16 березня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 направлено до Івано-Франківського апеляційного суду для вирішення питання про звернення до Верховного Суду з поданням про їх направлення до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.05.2025 року Подання Івано-Франківського апеляційного суду про направлення кримінального провадження № 0000061 (справа № 344/22010/24) стосовно ОСОБА_4 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишено без задоволення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а саме в ньому не зазначено про місце затримання ОСОБА_4 , що в свою чергу, враховуючи позицію Верховного Суду викладену в ухвалі від 08.05.2025 року, унеможливлює правильне визначення підсудності даного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор відносно заявленого клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту, зазначив, що підстав для повернення обвинувального акту не має, оскільки обвинувальний акт відповідає нормам КПК.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи у відповідності до положень ст.ст. 314, 315 КПК України, які регламентують порядок та межі підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді стрільця-санітара гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти вказаної військової частини, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч, 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 07.12.2022 не з?явився з відпустки на службу без поважних причин до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та був відсутній без поважних причин на військовій службі з 07.12.2022 до моменту затримання 10.10.2024 правоохоронними органами, проводячи час на власний розсуд, не пов?язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану, вчинене особою зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Законом України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», визначено, що інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення у будь-якому разі (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Як встановлено в підготовчому судовому засіданні з обвинувального акту, протоколу затримання ОСОБА_4 та його пояснень, а також пояснень прокурора, ОСОБА_4 на законних підставах залишив розташування військової частини НОМЕР_1 про те вчасно не з`явився на службу без поважних причин в умовах воєнного стану після відпустки та проводив свій час на власний розсуд в м.Мукачево за адресою свого проживання де і був затриманий працівниками поліції 10.10.2024 року. При цьому самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби обвинуваченому ОСОБА_4 в провину не ставиться. Таким чином ОСОБА_4 розпочав вчинення триваючого злочину передбаченого ч.4 ст.407 КК України перебуваючи за місцем свого проживання в м.Мукачево після завершення його відпустки, а місцем закінчення злочину є місце затримання ОСОБА_4 тобто також м.Мукачево.

Вказане узгоджується і з практикою Верховного суду, зокрема в ухвалі Верховного Суду від 24.07.2020 у справі № 712/6446/19, колегія суддів ВС зробила висновок про те, що злочин передбачений ч. 4 ст. 407 КК України є триваючим та вважається закінченим з моменту прибуття військовослужбовця до військової частини, або затримання, або з`явлення з повинною до органу дізнання, слідчого або військового прокурора, або з`явлення до військової комендатури тощо.

Поряд з тим в обвинувальному акті не зазначено про місце затримання обвинуваченого ОСОБА_4 та про місце припинення злочину, на вказаний недолік обвинувального акту звернув увагу і Верховний Суд в ухвалі від 08.05.2025 року зазначивши: «У цій справі в обвинувальному акті відсутні дані про місце затримання ОСОБА_4 ».

Вказаний недолік обвинувального акту, з урахування вищезазначеної ухвали Верховного Суду, позбавляє суд можливості в підготовчому судовому засіданні правильно визначити підсудність кримінального провадження.

Аналіз вищенаведених обставин та вимог чинного законодавства України дозволяє зробити висновок, що органами досудового розслідування не дотримано вимог кримінального процесуального закону при направленні до суду обвинувального акту, а також про невідповідність такого обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду. Відтак, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.291,293, 314, 315, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору - задовольнити.

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесеному 16 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2025 року о 11годині 50 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1