Справа № 944/1312/24
Провадження №1-кп/944/629/25
18.09.2025 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
17 червня 2025 року ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту, у якому просить скасувати арешт на автомобіль марки «BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від замка запалювання.
На обґрунтування клопотання зазначає, що вона являється власником автомобіля марки марки «BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , на який ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2023 року було накладено арешт та поміщено на майданчик для зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів. Арешт даного автомобіля позбавляє права власності та обмежує в благах, які належать їй, а саме у користуванні, розпорядженні власним автомобілем. Вказала, що вона жодних протиправних дій не вчиняла і не може нести відповідальність власним майном за дії інших осіб, просить клопотання задовольнити, розгляд клопотання проводити без її участі.
Захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників, суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2023 року накладено арешт на автомобіль марки марки «BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від замка запалювання.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_2 є ОСОБА_5 .
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, зокрема, арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Зі змісту ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України вбачається, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Згідно з ч. 2 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З системного аналізу норм Кримінального процесуального кодексу України можна зробити висновок, що на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.
Підстави, наведені в клопотанні про скасування арешту майна власником майна, на думку судді, є недостатніми та не дають можливості встановити, що арешт на зазначений вище автомобіль накладений необґрунтовано або потреба в подальшому накладенні арешту відпала, оскільки, як описано вище, кримінальне провадження не завершене, автомобіль визнаний речовим доказом в даному провадженні, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для скасування арешту майна.
Враховуючи викладене вище, суддя дійшов висновку, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Водночас, зважаючи на те, що, як встановлено з матеріалів кримінального провадження, після накладення арешту здійснено процесуальні дії, які потребують безпосередньої наявності самого автомобіля, суддя вважає можливим скасувати арешт даного майна частково, а саме передати вказаний автомобіль на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 з покладенням на неї заборони відчуження вказаного майна до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, попередивши її про кримінальну відповідальність за ст. 388 Кримінального кодексу України, а саме за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.
Керуючись ст.ст. 22, 98, 170, 172 174, 309 Кримінального процесуального кодексу України, суддя,
Клопотання задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2023 року на автомобіль марки«BMW 320 D» номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ від замка запалювання в частині користування.
Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 Кримінального кодексу України, а саме за вчинення незаконних дій щодо майна, на яке накладено арешт.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання слідчим суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1