Справа № 307/2924/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження у кримінальному провадженні №11-сс/4806/653/25, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, строком до 09.10.2025 року включно.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів судового провадження слідує, що слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 06.11.2023 за ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2020 у виді 6 місяців позбавлення волі, та призначено остаточне покарання у виді 4 роки позбавлення волі, на шлях перевиховання та виправлення не став, та повторно вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

Так, 11 серпня 2025 року о19 годині 19 хвилині, під час дії на всій території України воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 №2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний, строк якого продовжувався відповідними Указами Президента України та який діє по теперішній час, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність, караність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків,знаходячись в приміщенні магазину «Щодня», що розташований в місті Тячів по вулиці Незалежності, 73 Закарпатської області України, шляхом вільного доступу зайшов у підсобне приміщення, де знаходилась жіноча сумка, яка належить ОСОБА_9 , з якої викрав грошові кошти в сумі 25 000 гривень, після чого з місця події втік, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про злочин від ОСОБА_9 від 11.08.2028, протоколом огляду місця події від 11.08.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протокол перегляду відеозапису та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказав, що враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочини, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою можливої зміни показань на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з вищезазначеним, слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приборжавське Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 України, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, строком на шістдесят днів з моменту його затримання.

Разом з тим, у відповідності до ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, визначити розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі внесення якої підозрюваного може бути звільнено з-під варти з покладенням наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю,утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 та свідками; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою суду констатовано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім цього, слідчий суддя вважав доведеними під час розгляду клопотання ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим доводи сторони обвинувачення про існування, зазначеного у клопотанні ризику, щодо можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у зв`язку з цим ці ризики не враховувалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу. Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зважаючи на обґрунтованість повідомленої підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу ОСОБА_7 слідчий суддя вважав, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Крім того, слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію розгляду в даному провадженні, вважав за можливе одночасно визначити підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу у якій вказує на недоведеність причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Крім того, захисник зазначає, що жоден ризик, передбачений ст. 177 КПК України є недоведеним. Визначена застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірною для ОСОБА_7 .. За цих обставин, захисник вважає, що слідчий та прокурор не довели належним чином неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд провадження за відсутності підозрюваного апеляційний суд бере до уваги, що: підозрюваний належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; від нього не надходили заяви про його бажання брати участь у судовому засіданні, а тому апеляційним судом його явка не визнавалась обов`язковою і не приймалось рішення про доставку в судове засідання; у розгляді апеляційних скарг брав участь захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_7 ..

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього ж Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Тячівської окружної прокуратури.

Разом з цим, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вказане підтверджується доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а. с. 7), рапортом інспектора чергового Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області (а. с. 8), протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.08.2025 (а. с. 9), письмовою згодою ОСОБА_10 від 11.08.2025 (а. с. 10), протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 11.08.2025 (а. с. 11-16), протоколом допиту потерпілого від 11.08.2025 (а. с. 19-21), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.08.2025 (а. с. 22), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.08.2025 (а. с. 24-25), протоколом перегляду відеозапису від 12.08.2025 (а. с. 27-29), згодою потерпілої ОСОБА_9 на проведення огляду від 12.08.2025 (а. с. 30), протоколом огляду предметів від 12.08.2025 (а. с. 31-34), розпискою ОСОБА_9 від 12.08.2025 (а. с. 35), вимогою від 11.08.205 (а. с. 37-40), вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 06.11.2023 (а. с. 41-44), протоколом №488 медичного огляду для встановлення фактів вживання алкоголю та стану сп`яніння від 12.08.2025 (а. с. 45), протоколом затримання особи ОСОБА_7 від 11.08.2025 (а. с. 46-47) та повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 12.08.2025 (а. с. 50-51), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 (а.с.52-53). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчиненого кримінального правопорушення.

Отже, доводи сторони захисту про недоведеність причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, суд апеляційної інстанції бере до уваги те, що сторона захисту не посилається на будь-які обставини та докази, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Разом із цим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Обґрунтованим є і висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, виходячи з того, що докази у повному обсязі не зібрано та можливість здійснення іншого кримінального правопорушення, з огляду на характер діяння, яке інкримінується підозрюваному та його характеризуючих даних, згідно яких він раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів.

Разом з цим, апеляційний суд визнає обґрунтованим і те, що доводи сторони обвинувачення про існування, зазначеного у клопотанні ризику, щодо можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не знайшли свого підтвердження.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також слідує, що прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Тому, доводи апеляційної скарги про недоведеність жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні чи здійснити інше кримінальне правопорушення, однак, обставини, за яких воно вчинено, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у підозрюваного ОСОБА_7 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_7 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Вищенаведені обставини свідчать про обґрунтованість висновку слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, і прийшов до належного висновку про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених цим Кодексом, який становить двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», (3028 грн.) складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Суд апеляційної інстанції, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі й про майновий стан підозрюваного ОСОБА_7 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_7 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, спричинений діями підозрюваного імовірний розмір вищевказаної матеріальної шкоди, - колегія суддів вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

Тому, як безпідставні і непідтверджені апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що визначена застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірною для ОСОБА_7 ..

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалася.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , відхилити.

Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.08.2025 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: