Справа № 369/239/26
Провадження № 1-кс/369/19/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 та зобов`язання слідчого провести слідчі дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися зі скаргою, згідно якої просять зобов`язати слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 витребувати реєстраційну справу державного кадастрового реєстратора Вижницького управління Держгеокадастру ОСОБА_6 щодо реєстрації та присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у листопаді 2021 року, допитати свідків ОСОБА_7 , реєстратора ОСОБА_8 та приватного нотаріуса ОСОБА_9 .

На обґрунтування скарги вказують, що 21 листопада 2021 року потерпілі звернулися до Бучанського РУП із заявою про те, що належну ОСОБА_10 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі підробленого державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_11 на підставі рішення Виконкому Петропавлівсько-Борщагівської селищної Ради народних депутатів , виготовленого на ім`я сторонньої особи, на цю сторонню особу (на ОСОБА_11 ) державним кадастровим реєстратором Вижницького Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області ОСОБА_8 на підставі підроблених реєстратором викопіювання НВ- 020 від 19.05.2020 та електронної заяви ЗВ-№ 020 від 19.05.2020 було зареєстровано земельну ділянку на ім`я цієї сторонньої особи ( ОСОБА_11 ), а потім ніби-то ОСОБА_11 2 грудня 2021 року ділянка була продана ОСОБА_7 , договір купівлі-продажу було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 . Зазначають, що у технічній документації відсутній документ про право власності на земельну ділянку (рішення Сільської ради про виділення землі у приватну власність ОСОБА_11 . Реєстратор не вимагав від землевпорядника заяви про виправлення технічних помилок у наданому йому Державному акті на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 015488, виданого ОСОБА_11 на підставі рішення Виконкому Петропавлівсько-борщагівської селищної Ради народних депутатів, і сам не вчинив виправлення таких помилок та не зробив протоколу про виправлення технічних помилок - назви Сільської Ради та поновлення відсутнього номера рішення Сільської Ради, що робить державний акт недійсним. Також реєстратор прийняв до реєстрації земельну ділянку не за її територіальним знаходженням, що на той час було заборонено. Після чого з метою допуску до реєстрації реєстратор підробив заяву до Державного земельного кадастру та викопіювання інформації щодо землі із Державного земельного кадастру, вказавши підроблені реєстраційні дані заяви та викопіювання. Після вчинення вказаних дій, що полягали у завідомій змові з підроблення технічної документації з ПП ФОРАС ЛЕНД та підроблення реєстратором викопіювання НВ-020 та електронної заяви ЗВ-№ 020 від 19.05.2020 півторарічної давності замість встановленого законом 14-денного терміну, реєстратор вчинив реєстрацію земельної ділянки із заміною імені власника на іншого. Незаконними діями приватного нотаріуса ОСОБА_13 та покупця ОСОБА_7 під час посвідчення договору купівлі-продажу їх було позбавлено власності на зазначену земельну ділянку. Під час посвідчення договору купівлі- продажу нотаріус не перевірив наявності іпотечної заборони відчуження на земельну ділянку, не вимагав документу про право власності на земельну ділянку (рішення Сільської ради про виділення землі у приватну власність ОСОБА_11 ), не вимагав документу про дійсність Державного акту про право приватної власності на землю (протокол про виправлення технічних помилок - назви Сільської Ради та поновлення відсутнього номера рішення Сільської Ради, без якого акт на землю є недійсним, не вимагав підтвердження розрахунку за землю через банк. Також під час посвідчення договору був відсутній продавець ОСОБА_11 . Під час розслідування кримінальної справи Бучанським РУП не вчинюється будь-яких слідчих дій, тому 29.12.2025 року за вхідним номером М-21604 потерпілими було подано клопотання до Бучанського РУП, де вони просили вчинити слідчі дії, однак станом на 05.01.2026 року слідчий не розглянув вказане клопотання.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_14 та скаржники заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Інші учасники процесу були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явились.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржників, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 26 КПК передбачено, що кримінальне провадження ґрунтується на засадах диспозитивності. Це означає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, надаючи оцінку доводам скарги слідчий суддя обмежений вимогами, заявленими скаржником.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником. Аналіз зазначеної норми свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством, тобто дії, які слідчий зобов`язаний був вчинити відповідно до закону під час досудового розслідування кримінального провадження.

Під дію зазначеної норми підпадає порядок розгляду слідчим клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про вчинення процесуальних дій, оскільки такий порядок закріплений ст. 220 КПК і передбачає триденний строк його розгляду та повідомлення ініціатора клопотання про наслідки його розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В судовому засіданні було встановлено, що скаржниками 29.12.2025 року слідчому було подане клопотання про проведення ряду слідчих (розшукових) дій, серед яких зокрема, було поставлене питання про витребування реєстраційної справи державного кадастрового реєстратора Вижницького управління Держгеокадастру ОСОБА_6 щодо реєстрації та присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у листопаді 2021 року, допиту свідка ОСОБА_7 .

Однак станом на момент розгляду вказаної скарги вказане клопотання судом не вирішене. При цьому суду не надано доказів та не зазначено про існування доказів, які б спростовували вказані висновки суду.

Слідчий суддя зазначає, що єдиною можливістю потерпілому ініціювати проведення слідчих дій в кримінальному провадженні є його звернення з відповідним клопотанням до слідчого та у відповідності до ч.3 ст.93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії та бездіяльність під час досудового розслідування може скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Відносно вимог скаржників про зобов`язання слідчого у кримінальному провадженні провести слідчі дії суд зазначає таке.

На переконання слідчого судді, на підставі п. 7 ч. 2 ст. 307 КПК України можливо лише скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора або відмовити в цьому.

Натомість, протилежний підхід, тобто ухвалення слідчим суддею рішень про зобов`язання слідчого, прокурора вчинити слідчі дії у конкретному кримінальному провадженні, винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виходило б за межі повноважень слідчого судді, визначених КПК України.

Це обумовлено самостійністю слідчого, прокурора під час досудового розслідування, яка, серед іншого, полягає у належній йому дискреції у вирішенні питання щодо проведення чи не проведення певної слідчої (розшукової) дії. Це питання слідчий, прокурор вирішує на власний розсуд, з урахуванням того, чи відповідатиме інтересам ефективного проведення досудового розслідування та виконанню завдань досудового розслідування і кримінального провадження в цілому проведення тієї чи іншої слідчої (розшукової) дії.

За результатом розгляду скарги слідчий суддя не може зобов`язувати слідчого проводити процесуальні дії.

Так, у постанові від 14 лютого 2023 року по справі № 405/680/22 Касаційний кримінальний суд висловив позицію у подібних правовідносинах, зазначивши, що при оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК). Стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Отже, вимога скаржника про зобов`язання слідчого провести слідчі дії не підлягає задоволенню, адже не відноситься до переліку рішень, передбачених у ч. 2 ст. 307 КПК України, а тому слідчий суддя відмовляє скаржникам в задоволенні скарги в частині зобов`язання слідчого провести слідчі дії. Натомість, з метою дотримання прав скаржників слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині витребування реєстраційної справи державного кадастрового реєстратора Вижницького управління Держгеокадастру ОСОБА_6 щодо реєстрації та присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у листопаді 2021 року та допиту свідка ОСОБА_7 , надати вмотивовану відповідь, про що повідомити заявників.

При цьому в частині розгляду клопотання про допит реєстратора ОСОБА_8 та приватного нотаріуса ОСОБА_9 слідчий суддя відмовляє, оскільки подане слідчому клопотання від 29.12.2025 року не містило вимоги про допит цих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 та зобов`язання слідчого провести слідчі дії - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в частині витребування реєстраційної справи державного кадастрового реєстратора Вижницького управління Держгеокадастру ОСОБА_6 щодо реєстрації та присвоєння кадастрового номеру земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 у листопаді 2021 року та допиту свідка ОСОБА_7 , надати вмотивовану відповідь, про що повідомити заявників.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 08 січня 2026 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1