Справа № 601/2422/25
Провадження №1-кп/601/270/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець, в режимі відеоконференцзв`язку, клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000278, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, на час вчинення правопорушення солдата, снайпера 2 взводу охорони 3 роти охорони в/ч НОМЕР_1 ,

- за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

встановив:

21 березня 2025 року, відповідно до указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянина ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації.

30 березня 2025 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду снайпера (2 категорії) 2 взводу охорони 3 роти охорони вказаної військової частини.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16,49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

05 травня 2025 року о 10 годині 00 хвилин у солдата ОСОБА_4 , який перебував на території військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , виник умисел на самовільне залишення військової частини з метою тимчасового ухилення від військової служби.

Тоді ж, 05 травня 2025 року о 10 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел з метою тимчасового ухилення від військової служби самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та відправився до місця свого проживання.

У період з 10 години 00 хвилин 05 травня 2025 року по 10 годину 00 хвилин 05 липня 2025 року, військовослужбовець військової служби призваний під час мобілізації солдат ОСОБА_5 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 , та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

05 липня 2025 року о 10 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 прибув у розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), де приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, будучи військовослужбовцем військової частини Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, о 10 годині 00 хвилин 05 травня 2025 року самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та о 10 годині 00 хвилин 05 липня 2025 року прибув у розташування військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ), де приступив до виконання службових обов`язків, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 3233- IX від 13.07.2023).

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання, а ОСОБА_4 просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити провадження по справі.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні письмові докази для підтвердження доводів клопотання, суд приходить до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю з таких підстав.

За приписами п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як видно з норми ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно зі змістом ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, що підтверджено належними та допустимими письмовими доказами.

Згідно з письмовою згодою від 06.07.2025 р. № 45/17/9780 командира військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, надісланою до початку підготовчого судового засідання, підтверджено наявність згоди щодо подальшого проходження служби ОСОБА_4 у складі даної військової частини. Письмова згода від військової частини є офіційним документом, виданим компетентним органом державної влади, який підтверджує готовність прийняти підозрюваного на військову службу в разі застосування положень ч.5 ст.407 КК України.

Документ містить необхідні реквізити (на фірмовому бланку), підписаний уповноваженою особою, містить реєстраційні дані, печатку частини та підпис командира, що відповідає вимогам до документів такого роду. Суд враховує, що прокурор не висловив обґрунтованих підстав для сумнівів у достовірності або автентичності наданого документа, ознайомившись із його оригіналом. Згідно з ч.2 ст.94 КПК України суд оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення. У разі відсутності доказів, які ставлять під сумнів автентичність листа, суд не має підстав відмовляти в його прийнятті та оцінці.

Крім того, відповідно до принципу процесуальної економії та забезпечення розумних строків розгляду справи, суд вважає недоцільним відкладати розгляд справи для додаткової перевірки документа, достовірність якого не викликає сумнівів. Суд приймає цей документ як належний та допустимий доказ у справі, який підтверджує можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з метою продовження ним військової служби.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, а саме звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, крім того обов`язок не пізніше 72 годин із врахуванням набрання законної сили даною ухвалою прибути до вище визначеної військової частини для продовження проходження військової служби. ОСОБА_4 розуміє, що в разі повторного вчинення кримінального правопорушення, що передбачене статтями 407, 408 КК України, положення ч. 5 ст. 401 КК України до нього не можуть бути застосовані.

За таких обставин клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до положень ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч.5 ст.401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні, що потребують розгляду судом, вжиті не були, цивільний позов не заявлений.

На виконання положень ч. 3 ст. 288 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, для продовження проходження військової служби, а командира даної військової частини після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби вказаним військовослужбовцем.

Керуючись ст. 94, 284, 285, 286, 288, 314, 370, 371, 372, 534 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальне провадження № 0000278 від 16 травня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із добровільним зверненням із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини (установи) для продовження проходження військової служби та наявністю письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 на продовження проходження військової служби підозрюваним ОСОБА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , не пізніше 72 годин, з дня набрання ухвалою суду законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: