Провадження №: 1-кп/755/120/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконферензв`язку клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0000103, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.01.2022 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 3611, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 ,

захисник обвинуваченої ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 ,

захисник обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_18 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_19 , ОСОБА_20 - адвоката ОСОБА_21 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_22 , ОСОБА_23 - адвоката ОСОБА_24 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_8 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 ,

установив:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження №0000103 за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_23 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190. ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313. ч. 4 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4.ст. 190. ч. 2 ст. 255. ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 284, ч. 3 ст. 307 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361. ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч.4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України; ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361 КК України; ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України; ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 361-1 КК України.

В межах кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судом, згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 10.03.2025 було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, строком на 2 (два) місяці.

Ухвалами від 06.05.2025, 27.06.2025 та 18.08.2025 строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту продовжувався на строк на два місяці, та діє до 18.10.2025 включно.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурором в судовому засіданні були подані письмові клопотання щодо продовження обвинуваченим, кожному окремо, застосованого до них запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Клопотання прокурора обґрунтовано тим, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, та на даний час встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину та обвинувачені розуміють, що їм загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі; обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, особисті даних яких їм відомі, а також дані потенційних свідків та потерпілих, які на теперішній час не встановлені, так як в матеріалах кримінального провадження наявні дані щодо можливого вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень за аналогічними обставинами, володіючи їх персональними даними можуть здійснити заходи впливу на них з метою уникнення кримінальної відповідальності та спотворення доказів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки всіх спільників ще не встановлено, тобто, обвинувачені можуть допомогти їм уникнути кримінальної відповідальності, а також, на теперішній час не встановлено всі місця інших можливих співучасників вчинення злочинів; вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити вчиняти правопорушення у якому їх обвинувачують. Кожен з вказаних ризиків підтверджується матеріалами кримінального провадження. Наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити одну чи кілька із наведених дій як другу складову підстави обрання запобіжного заходу означає наявність даних, які свідчать про обґрунтовану ймовірність вчинення ними таких дій. Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Більш м`які запобіжні заходи застосувати не можливо, оскільки відсутня особлива довіра до обвинувачених, враховуючи тяжкість, обставини злочинів та їх особи. Крім того, на адресу слідчого відділу в ході досудового розслідування не надходили письмові звернення від осіб, які б могли поручитися за обвинувачених.

Прокурор в ході судового розгляду внесені клопотання підтримав, наполягав на їх задоволенні, з підстав, викладених в них.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання, вважав, що прокурором не підтверджено наявність ризиків, вважав їх не актуальними з огляду на стадію судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого адвоката.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 вважала клопотання необґрунтованим та недоведеним. Зауважила, що обвинувачені виконують покладені на них процесуальні обов`язки, у зв`язку з чим просила відмовити. Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши подані прокурором клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень Глави 18 КПК, яка визначає порядок вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу, на стадії досудового розслідування встановленню підлягає низка чинників: чи є підозра обґрунтованою; чи є достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

В той же час, Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності подальшого застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Так, в ході обговорення питання доцільності продовження строків дії застосовуваних до обвинувачених запобіжних заходів у виді домашнього арешту, відповідно встановлено наступне.

Ухвалою суду від 10.03.2025 у відношенні обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися з м. Києва та Київської області без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання, який неодноразово продовжувався судом за клопотанням прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, має двох малолітніх дітей, сина ОСОБА_25 , 2018 року народження та доньку ОСОБА_26 , 2014 року народження. Має орендоване у місті Києві житло.

Обвинувачений ОСОБА_5 також раніше судимий не був, має доньку ОСОБА_27 , 2014 року народження, перебуває в шлюбі. За Договором оренди квартири від 19.12.2024 року, укладеного між ОСОБА_28 та ОСОБА_5 , останній отримує у тимчасове платне користування квартиру за адресою - АДРЕСА_4 , строком до 19.12.2025 року.

Вказані обставини на дату розгляду клопотання прокурора не змінились.

Вирішуючи питання продовження строку дії запобіжних заходів щодо кожного із обвинувачених окремо, враховуючи думки сторони обвинувачення та захисту, судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у разі доведення їх винуватості, оскільки вони обвинувачуються у ряді особливо тяжких кримінальних правопорушень, та усвідомлення обвинуваченими цієї обставини переконливо дає підстави дійти висновку про існування ризику переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності у разі доведення їх вини.

Крім того, суд враховує, що серед кримінальних правопорушень, які інкримінується обвинуваченим, є такі, що пов`язані із обігом наркотичних засобів та, зокрема, їх розповсюдженням, тобто мають підвищену суспільну небезпеку.

Враховується і те, що ряд злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зумовлені корисливим мотивом.

Окрім того, судом враховується те, що на розгляді в Шевченківському районному суді міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (cправа № 755/2008/21), а також на розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України (справа 753/11849/19).

Оцінюючи ризики, що наявні у кримінальному провадженні та осіб обвинувачених, кожного окремо, суд виходить з наступного.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права і законність (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; такий принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованого обвинуваченим діяння, суд оцінює в сукупності тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, його суспільну небезпечність, особу обвинувачених, суд вважає, що обвинувачені можуть переховуватись від суду з огляду на суворість покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винними, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, вік та стан здоров`я обвинувачених, їх репутацію, суд дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, відповідно до ст.ст. 176-179 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, та застосовується за наявності мети та підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Відповідно до норм ч. 7 ст. 42 КПК України протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Так, ч. 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

При цьому суд зазначає, що зі спливом часу запобіжного заходу ризики, що він мав на меті запобігти, значно зменшуються або взагалі зникають. Це пов`язано з тим, що сам запобіжний захід є тимчасовим обмеженням прав особи, і його метою є уникнення певних дій з боку підозрюваного/обвинуваченого, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню або вчиненню нових злочинів.

Хоча тяжкість покарання є одним з факторів, що враховуються при обранні запобіжного заходу, вона не є вирішальною. Основним критерієм є наявність ризиків, що виправдовують застосування запобіжного заходу. З плином часу, особа, яка перебуває під запобіжним заходом, має можливість продемонструвати свою поведінку, яка свідчить про зменшення ризиків втечі, перешкоджання розслідуванню, або вчинення нового злочину.

Матеріали кримінального провадження не мають даних щодо порушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покладених на них судом обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також, судом не встановлено порушень обвинуваченими обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України.

З огляду на викладене, стадію судового розгляду дослідження доказів, а також відсутність даних про те, що обвинувачені тривалий час сумлінно виконують покладені на них як судом, так і кримінальним процесуальним законом обов`язки, суд доходить висновку про можливість змінити запобіжний захід із домашнього арешту на особисте зобов`язання, оскільки на цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування обвинуваченим запобіжного заходу, значно зменшились.

Частина 1 ст. 189 КПК визначає, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на обвинувачених обов`язків відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, буде необхідним і достатнім для обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та забезпечать їх належну поведінку під час розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 181-183, 194, 331, 383 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - відмовити.

Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати ОСОБА_4 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або / та місця роботи (навчання);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати ОСОБА_5 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або / та місця роботи (навчання);

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_29