СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7331/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000247 від 12.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2025 р. до суду надійшло вищезазначене клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.08.2025, точного часу не встановлено, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_5 , де в ході розмови у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, у зв`язку із чим останній повідомив ОСОБА_5 , що має зв`язки у органах місцевого самоврядування та державних органах, тому якщо у останнього виникнуть питання пов`язані із мобілізацією, то він зможе їх вирішити.

В подальшому, 23.09.2025 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але до 12 години 42 хвилини, ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_5 був направлений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження базової загальної військової підготовки до 242 навчального центру ЗСУ, який базується у Чернігівській області.

Після чого, 25.09.2025 о 15 годині 01 хвилина, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись у невстановленому місці за допомогою застосунку «WhatsApp» із номеру телефону НОМЕР_1 , надіслав ОСОБА_5 смс повідомлення із пропозицією вирішення питання про направлення його для проходження військової служби у Київському регіоні, за неправомірну вигоду у сумі 5 000 доларів США, а у разі відмови від такої пропозиції ОСОБА_5 чекає повноцінне несення служби. ОСОБА_5 розуміючи, що у разі відмови від протиправних вимог ОСОБА_4 для нього можуть настати негативні наслідки у вигляді проходження служби у лавах ЗСУ, направлення на бойові позиції і як наслідок загибель на війні, тому останній погодився.

26.09.2025 о 12 год. 25 хв. ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у телефонній розмові із ОСОБА_5 продовжив вимагати у останнього неправомірну вигоду у сумі 5 000 доларів США, за вплив на невстановлених осіб із числа працівників Генерального штабу Збройних сил України повідомивши ОСОБА_5 , що у разі ненадання ним вказаної неправомірної вигоди його чекає проходження служби на сході країни та участь у бойових діях.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

06.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen Touareg», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на пістолет системи «ТТ» для відстрілу гумовими кулями «A2YSRSDYS01-2401397» із магазином та предметами схожими на гумові набої у кількості 7 одиниць.

06.11.2025 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області, вказані вище речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є засобами вчинення кримінального правопорушення та можуть зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчиненого кримінального правопорушення.

06.11.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які він просить суд.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з якої вбачається, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна; надано достатньо доказів, які вказують на те, що майно на яке було спрямоване вказане правопорушення, тобто є предметом кримінального правопорушення; враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення; відсутність негативних наслідків арешту майна для інших осіб.

Таким чином, у вказаному клопотанні зазначено, що підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, що передбачено ч. 1-3 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів.

Підставою заборони на використання майна з метою збереження речових доказів, що передбачено ч. 4 ст. 170 КПК України, є запобігання відчуження майна, а також інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, якими є: неможливість проводити слідчі дії.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя, розглянувши дане клопотання та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000247 від 12.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на відчуження, розпорядження та користування права на майно, а саме: предмет зовні схожий на пістолет системи «ТТ» для відстрілу гумовими кулями « НОМЕР_4 » із магазином та предметами схожими на гумові набої у кількості 7 одиниць, які були вилучені 06.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва, в ході проведення обшуку автомобіля марки «Volkswagen Touareg», 2006 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , VIN: НОМЕР_3 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1