Справа № 274/2250/25
Провадження №1-кп/0274/388/26
УХВАЛА

02.02.2026 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бердичівського міськрайонного суду обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.03.2025 №0000271, 24.04.2025 № 0000416, 07.08.2025 № 0000780 та 31.10.2025 №0001045 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч.2 ст. 309, ст. 336 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває вказане кримінальне провадження. Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строк дії якого закінчується 27.02.2026.

В судовому засіданні обвинувачений просив замінити йому запобіжний захід на домашній арешт. Клопотання обґрунтоване тим, що він має батька з інвалідністю першої групи. Крім цього, він має намір вступити до лав ЗСУ для проходження військової служби, а також надати правоохоронним органам потрібну їм інформацію.

Прокурор просив в задоволення клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити, оскільки ризики, що слугували підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли і існують на даний час. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 30.12.2025 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказана ухвала обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливого переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При обранні запобіжного заходу у відповідності до вимог КПК України судом було враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 336 КК України, які, за версією обвинувачення, були вчинені під час слухання в суді кримінального провадження щодо нього за ч. 2 ст. 309 КК України, не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, тобто ступінь його соціальних зв`язків не є такими, який утримував його за місцем проживання. Крім того, з моменту надходження першого обвинувального акту до суду (01.04.2025) обвинувачений лише один раз (26.06.2025) з`явився в підготовче судове засідання, після призначення кримінального провадження до розгляду жодного разу судові засідання не з?являвся, про причини неявки суд не повідомляв, за місцем проживання був відсутній, у зв?язку з чим до нього неодноразово застосовувалися приводи, які не були виконані через відсутність обвинуваченого за місцем проживання. Також, обвинувачений неодноразово змінював номери мобільного телефону, які він вказував суду для отримання смс-повідомлень, не повідомляючи суд про таку заміну. Таким чином обвинувачений систематично порушував покладені на нього процесуальні обов`язки, ухилявся від суду, що підтверджує наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

На даний час ОСОБА_4 продовжує обвинувачуватись у вчиненні ряду умисних кримінальних правопорушень. Обставини, враховані судом при обрані запобіжного заходу не змінились, що свідчить про відсутність зменшення ризиків в цій частині. Надаючи оцінку встановленим ризикам, суд виходить з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних злочинів під час слухання в суді кримінального провадження щодо нього за ч. 2 ст. 309 КК України, не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, систематично порушував покладені на нього процесуальні обов`язки, ухилявся від суду, що підтверджує наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

Наявність у обвинуваченого батька з інвалідністю першої групи не спростовує наявності встановлених ризиків та не зменшує їх. Крім того, як вказав сам обвинувачений, разом з батьком проживають і інші члени родини, які мають можливість йому допомогти у разі необхідності.

Щодо бажання обвинуваченого проходити військову службу в лавах ЗСУ, про що він заявив в судовому засіданні, то останньому було роз`яснено вимоги ст. 616 КПК України та його право звернення до прокурора з клопотанням про ініціювання перед судом питання про скасування запобіжного заходу для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або військової служби за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу.

На підставі наведеного, керуючись статтями 201, 331, 372, КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1