Провадження № 1-кс/592/8469/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією в м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

у с т а н о в и в :

26.12.2025 ОСОБА_3 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 , що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за її заявою про вчинення командуванням в/ч НОМЕР_1 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 425 ч.4, 426 ч.4, 367 ч.3 КК України, та зобов`язати відповідну службову особу внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою.

Скарга обґрунтована тим, що вона звернулася до слідчого органу з вказаною заявою, уповноваженою особою якого у визначений законом строк відомості про кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР, що є порушенням ч.1 ст.214 КПК України. Натомість було надано відповідь про відсутність достатніх правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми та представник Сумського РУП ГУНП в Сумській області в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Прокурор-стажист на посаді прокурора Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 в поданій заяві просила провести розгляд справи у її відсутність, в задоволенні скарги просила відмовити.

Заслухавши заявницю на підтримку поданої скарги, перевіривши долучені до скарги документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п.1 ч.1 ст.303 КПК України).

Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення та отримання такої заяви слідчим.

За змістом п.4 ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР, зокрема має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст.214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з п.1 гл.2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч.1 ст.214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Дана скарга подана ОСОБА_3 з дотриманням строку, передбаченого ст.304 КПК України, оскільки бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР є триваючою.

З долученої до скарги копії заяви вбачається, що ОСОБА_3 порушувала питання про необхідність внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, які містить ознаки ст.ст. 425 ч.4, 426 ч.4, 367 ч.3 КК України, за фактами неправомірних дій командування в/ч НОМЕР_1 .

Зокрема, 07.03.2025 в районі виконання завдань у північно-західній околиці населеного пункту Полівка Охтирського району Сумської області, під час виконання обов`язків військової служби батальйоном, під час захисту Батьківщини, захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, під час виконання бойового завдання в складі підрозділу Збройних Сил України, загинув син заявниці молодший сержант ОСОБА_6 , головний сержант-командир відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

З акту спеціального службового розслідування вбачається, що для забезпечення підсилення ВОП «БДЖОЛА» в районі північно-західніше н.п. ПОПІВКА та з подальшим переміщенням на ПВ «ЛИПА» для з`ясування обставин знищення позиції на відділенні та проведення інженерної розвідки основного маршруту висування, розшуку особового складу, який перебував на ПВ «ЛИПА», було призначено особовий склад в кількості 8 військовослужбовців, проте до ПВ «ЛИПА» висунулась група з 6 військовослужбовців. З пояснень солдатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які безпосередньо були на місці події вбачається, що старший сержант ОСОБА_9 , який повинен був здійснювати супровід, вогневе прикриття, не виходив на позицію разом з усім складом групи. З наявних на телефоні сина технічних записів, голосових повідомлень вбачається, що в той день не працювала рація, був порушений зв`язок з командуванням частини, та учасниками групи один з одним. Відтак командуванню частини необхідно було зупинити висування особового складу в той день, що могло запобігти загибелі трьох людей, в тому числі її сина.

Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає, що інформації, яку викладено нею у скарзі щодо обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування стосовно командування військової частини НОМЕР_1 .

Так, ч.4 ст.425 КК України передбачена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо це заподіяло істотну шкоду (якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян), вчинене в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

Частиною 4 ст.426 КК України передбачена відповідальність за умисне неприпинення кримінального правопорушення, що вчиняється підлеглим, або ненаправлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати, якщо це заподіяло істотну шкоду, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці.

Частиною 3 ст.367 КК України передбачена відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, якщо воно спричинило загибель людини.

Слідчий суддя погоджується з викладеними у повідомленні від 11.09.2025 висновками слідчого про відсутність достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , оскільки у ній не викладено повних об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень

Так, з акту спеціального службового розслідування від 27.03.2025, проведеного з метою встановлення обставин та причин загибелі військовослужбовців ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , вбачається:

- о 05:30 07.03.2025 в район північно-західної околиці н.п. Попівка Охтирського району Сумської області для виконання бойового завдання по встановленню обставин та причин руйнування фортифікаційних споруд, відсутності зв`язку з ПВ «Липа», висунулася група в складі шести військовослужбовців 1 стрілецької роти та інженерно-саперного взводу;

- близько 05:45 07.03.2025, в результаті спрацювання ОЗМ-72 та невизначеного вибухового пристрою, встановлених ворожою ДРГ, отримав поранення не сумісні з життям, множинні поранення нижніх кінцівок та тулуб: кулеметник 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької рот військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_10 , який помер під час евакуації; водій-сапер 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_11 та головний сержант-командир відділення 2 стрілецької взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_6 загинули на місті;

- за поясненнями головного сержанта 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта ОСОБА_9 , він здійснював супровід та вогневе прикриття зведеної групи військовослужбовців, близько 05:45 07.03.2025 по рації солдат ОСОБА_7 доповів, що під час руху визначеним маршрутом спрацював невстановленого типу вибуховий пристрій, в результаті чого отримав множинні поранення нижніх кінцівок та тулубу, ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 отримали несумісні з життям поранення, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 отримали поранення та контузії; на виконання команди старшого лейтенанта ОСОБА_14 ним в подальшому здійснювалась евакуація поранених та загиблих;

- за поясненнями солдата ОСОБА_7 , приблизно о 05:30 07.03.2025 він в складі групи з молодшим сержантом ОСОБА_6 , солдатом ОСОБА_11 , солдатом ОСОБА_10 , солдатом ОСОБА_8 та солдатом ОСОБА_12 висунулись на позицію ПВ «ЛИПА» для з`ясування обставин, по якій причині відсутній зв`язок з позицією, а сама позиція була зруйнована, також вони повинні були евакуювати військовослужбовців, які виконували там бойове завдання в разі їх виявлення; приблизно о 05:45 ліворуч від колони відбулися вибухи, першим йшов ОСОБА_6 , другим ОСОБА_10 , третім ОСОБА_8 , четвертим ОСОБА_11 , за ним ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ; рухались з дистанцією між собою; від вибухів ОСОБА_11 та ОСОБА_6 загинули відразу на місці, а ОСОБА_10 отримав важкі поранення, але ще був живим;

- відповідно до пояснення молодшого сержанта ОСОБА_15 , 08.03.2025 під час проведення інженерної розвідки на місці підриву групи та гибелі військовослужбовців ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , виявлені три вирви, дві з яких менші за розміром від третьої, з явними ознаками спрацювання міни ОЗМ-72; на місці були знайдені стакани від мін з відповідними написами; третя вирва була значно більша за розміром, від невідомого ворожого саморобного вибухового пристрою; всі міни керувалися датчиком руху, були встановлені та замасковані ворогом; також поруч з місцем підриву групи було виявлено свіжі місця засідки ворожої ДРГ; 15.03.2025 в ході проведення додаткової інженерної розвідки маршрутів пересування та безпосередньо району ПВ «Липа» були виявлені встановлені вісім ворожих вибухонебезпечних предметів та шляхи пересування ворожої ДРГ та місця їх знахідок;

- відповідно до наданого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000258 від 07.03.2025, 07.03.2025 близько 05:45 невстановлені особи представників збройних сил російської федерації з метою позбавлення життя військовослужбовців Збройних сил України, які виконують військовий обов`язок в с. Попівка Охтирського району Сумської області вчинили дії, в результаті яких та спрацювання невстановленого вибухового пристрою (тип якого встановлюється), отримали поранення не сумісні з життям ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

З витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.03.2025 №66 «Про закінчення спеціального службового розслідування» вбачається, що загибель молодшого сержанта ОСОБА_6 , головного сержанта-командира відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 сталася під час виконання обов`язків військової служби в районі виконання завдань батальйоном під час захисту батьківщини, захисту територіальної цілісності та суверенітету України від збройної агресії російської федерації, під час виконання бойового завдання в складі підрозділу Збройних Сил України.

Твердження заявниці ОСОБА_3 про відсутність зв`язку по рації спростовуються отриманими в ході проведення службової перевірки поясненнями ОСОБА_9 , який здійснював супровід та вогневе прикриття зведеної групи військовослужбовців, хоча і не перебував разом з ними, та якому близько 05:45 07.03.2025 по рації солдат ОСОБА_7 доповів, що під час руху визначеним маршрутом спрацював невстановленого типу вибуховий пристрій. З долучених до матеріалів скарги аудіозаписів з телефону ОСОБА_6 вбачається необхідність переключення на 2 зону. Отже зв`язок з групою був, як за допомогою мобільного зв`язку, так і по рації; відомості про не спрацювання рації у другій зоні матеріали справи не містять.

Загибель трьох військовослужбовців, в тому числі і сина заявниці, сталася в результаті спрацювання ОЗМ-72 та невизначеного вибухового пристрою, встановлених ворожою ДРГ, на шляху до ПВ «Липа». Відомості щодо обізнаності командування в/ч НОМЕР_1 про проникнення ворожої ДРГ, яка встановила протипіхотні міни та інші вибухові пристрої по маршруту виконання бойового завдання зведеною групою військовослужбовців, матеріали скарги не містять. Будь-які відомості про не проведення завчасної розвідки в долучених до скарги матеріалах відсутні. Яким чином зупинення командуванням висування особового складу в той день могло запобігти загибелі військовослужбовців заявницею не наведено.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення командуванням в/ч НОМЕР_1 кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою щодо неправомірних дій командування в/ч НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_16