Справа № 569/6354/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0002203 від 20 вересня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Чапаєве Кегичівського району Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, пенсіонера, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, -

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , точної дати та час судовим слідством не встановлено, але не пізніше 04 вересня 2024 року, будучи залученим по договору підряду для виконання робіт щодо укладення комунікаційних мереж, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою її самовільного використання у власних цілях, в порушення положень ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу України, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, ст. 34, 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», самовільно захопив земельну ділянку (частину земельної ділянки) площею 0,0748 га, без сформованого кадастрового номера, що розташована в м. Рівне поблизу вулиць Надвірної та В`ячеслава Чорновола Рівненської області, поруч із земельною ділянкою із кадастровим номером :01:045:0213, та яка є землями запасу Рівненської територіальної громади Рівненської області.

В подальшому, ОСОБА_3 , не маючи жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, не переконавшись в правомірності своїх дій (без отримання попереднього дозволу чи погодження із замовником робіт та власником земельної ділянки), залучивши до робіт сторонніх осіб, які не були обізнані про відсутність належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та її державної реєстрації, а також відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно побудував на самовільно зайнятій частині земельної ділянки капітальну споруду - інженерну мережу неправильної форми, а саме мережі водопостачання та водовідведення згідно робочого проекту «Зовнішні мережі водопостачання та каналізації» № 16-09/22-ЗВК «Будівництво мереж водопостачання та водовідведення житлового одноквартирного індивідуального будинку» в м. Рівне в районі вулиць В`ячеслава Чорновола та Надвірної на землях запасу Рівненської міської ради, які являються нерухомим майном.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, а саме, у самовільному будівництві споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, підтвердив вище зазначені обставини. Пояснив, що точної дати та часу не пам`ятає, але не пізніше 04 вересня 2024 року, самовільно на земельній ділянці, що розташована в м. Рівне поблизу вулиць Надвірної та В`ячеслава Чорновола Рівненської області, не маючи жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, побудував інженерну мережу, а саме: мережі водопостачання та водовідведення згідно робочого проекту «Зовнішні мережі водопостачання та каналізації» № 16-09/22-ЗВК «Будівництво мереж водопостачання та водовідведення житлового одноквартирного індивідуального будинку» в м. Рівне в районі вулиць В`ячеслава Чорновола та Надвірної.

У вчиненому щиро розкаюється. Нанесені ним збитки самостійно, добровільно відшкодував для Рівненської міської ради.

Представник потерпілого, Рівненської міської ради, до початку судового засідання подав заяву у якій вказав, що не заперечує проти проведення засідань без його участі та визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Майнових та моральних претензій до обвинуваченого не має, просив покарання призначити на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не був судимий, має задовільний стан здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне повне відшкодування збитків потерпілому.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.

На підставі викладеного, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

По справі проведено експертизи за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, призначивши покарання у виді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 23877 (двадцять три тисячі вісімсот сімдесят сім) гривень.

Речові докази: дизельний генератор червоно кольору із маркуванням «186F», компресор коричневого кольору без маркування повернути власникам.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2024 року, а саме, на компресор коричневого кольору без маркування.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6