Справа № 947/452/25
Провадження № 1-кс/947/9832/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 в режимі відео конференції підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючому, має дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 ,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

До Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000963 від 27.12.2012, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав письмові заперечення проти задоволення клопотання та послався на те, що підозрюваному до 2025 року не було відомо про перебування у розшуку, він перебував на окупованій території та коли йому стало відомо від захисника про перебування у розшуку, він прийняв свідоме рішення про повернення на підконтрольну територію України. За цей час не вчинив жодного правопорушення, а розшук щодо нього був формальним. Крім того, він перебував у полоні та надавав допомогу іншим в`язням. Наразі є вирок, а тому вплив на свідків є неможливим. Крім того, захист подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за строками давності, яке наразі розглядається прокурором.

А тому будь-які процесуальні ризики відсутні, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

2.4. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, пояснив, що протягом з 2000 року проживав в м. Геніченськ Херсонської області. Після цього разом з сім`єю повернувся на підконтрольну територію України.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 187КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що13.02.2000, ОСОБА_4 , за попередьою змовою з ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , проникли в буд. №34-а по вул. Бригадна в м. Одесі, в якому із застосуванням заходів фізичного впливу, небезпечних для життя та здоров`я ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , заволоділи грошима в сумі 500 гривень, які належали ОСОБА_10 , після чого з місця скоєння злочину зникли.

ОСОБА_8 , діючи спільно та за попереднім домовленням з ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , вирішили скоїти напад 10.02.2000 року приблизно о 01:00 годині ночі. З цим наміром ОСОБА_4 , діючи за зазделегідь розробленим ОСОБА_8 планом, приготували шапки з вирізами для очей та купив скотч для зв`язування потерпілих. Приблизно о 24:00 годині вказаного дня, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , зустрівшись на вул. Архітекторській в м. Одесі доїхали до будинку в якому проживає ОСОБА_10 . Зайшовши у двір вони почули голоси сторонніх людей в будинку ОСОБА_10 та відмовились від вчинення нападу того вечора.

13.02.2000 приблизно о 01:00 годині ночі, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 знову приїхали на АДРЕСА_3 з метою вчинення розбійного нападу, де діючи по зазделегідь розробленому плану, вирішили реалізувати його, для чого ОСОБА_12 залишився у дворі, забезпечувавши скритність скоєного злочину, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , надівши на голову шапки для приховуваня обличчя, проникли в будинок ОСОБА_10 , де загрожуючи ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із з застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я, зв`язали їх та вимагали, щоб вони вказали місце, де зберігаються гроші, заволодівши таким чином грошовими коштами в сумі 500 грн. та спричинивши в процесі нападу ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: смужкової ділянки осадження на правій боковій поверхності шиї, перелом лівого верхнього рожку щитового хрящу, множинні крововиливи в м`які тканини шиї з 2-х сторін, у слизову оболонку та м`язи язика, в праву частину щитовидної залози, крововилив в м`які тканини голови та грудей, садини правої гомілки, локтьового суставу, садини обличчя, синець верхньої повіки лівого ока, від яких внаслідок дій ОСОБА_9 та ОСОБА_4 від механічної асфіксії настала смерть потерпілого.

Заволодівши грошима ОСОБА_9 та ОСОБА_4 зникли з місця події, а ОСОБА_8 з метою забезпечення собі алібі, залишився біля будинку 34-а по вул. Бригадній в м. Одесі, чекаючи ОСОБА_13 .

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 187 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до особливо тяжких насильницьких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що підозрюваному було достеменно відомо про наявність щодо нього кримінального провадження та він свідомо змінив місце проживання, у зв`язку з чим протягом тривалого часу перебував у розшуку.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Наразі також не встановлені будь-які соціальні зв`язки підозрюваного на підконтрольній України території. Не надані джерела легальних доходів.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, інших джерел доходу не має, що дає підстави вважати, що і в подальшому підозрюваний продовжить вчинити корисливий злочин.

Інші ризики під час судового розгляду не встановлені.

3.7. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо визначення розміру застави

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 вчинене із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_4 застави.

Щодо звільнення від кримінальної відповідальності, то наразі це питання відноситься до повноважень суду у разі звернення з відповідним клопотанням прокурора після перевірки наявності для цього підстав.

З врахуванням цієї обставини, та можливого звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності, вважаю за необхідним визначити строк тримання під вартою до 18 жовтня 2025 року.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 жовтня 2025 року включно в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1