Провадження № 1-кс/947/693/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Білка Березівського району Одеської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянку України, обіймає посаду діловода відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

14 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001044 від 23.09.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання та послався на необхідність продовжувати підозрювані службу, здійснювати догляд за родичами. Просила застосувати особисте зобов`язання.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

14.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до примітки 1 статті 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно ст. ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022, (далі Положення), ТЦК та СП є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Відповідно до п. 8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно з п. 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань окрім іншого: здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території; здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; виконують інші функції відповідно до законодавства.

Згідно з п. 9 Положення, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань окрім іншого: ведення на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України, в Україні введено воєнний стан, правовий режим якого неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

У зв`язку з чим, 24.02.2022 Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено загальну мобілізацію, яка триває по теперішній час.

Так, ОСОБА_4 займає посаду діловода відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п.п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді діловода відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи наділеною вказаними вище повноваженнями, є суб`єктом відповідальності за злочини вчинені у сфері службової діяльності та правопорушення пов`язані з корупцією у відповідності до ст. 18 та Примітки до ст. 364 КК України.

Згідно вимог ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», військовим посадовим особам військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно ч.1 Постанови від 16 травня 2024 р. № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» (далі Постанова) військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Частиною 2 Постанови передбачено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Згідно ч. 13 Постанови, бланк військово-облікового документа у паперовій формі виготовляється самостійно районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки або їх відділами (відповідними органами СБУ, підрозділами розвідувальних органів) згідно з вимогами, зазначеними у додатку 1.

Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або їх відділи (відповідні органи СБУ, підрозділи розвідувальних органів) можуть роздруковувати бланк військово-облікового документа, який формується за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Частиною 14 Постанови, визначено, що військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках: взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста; якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного; зміни категорії щодо військового обов`язку; відсутності місця для внесення змін; невідповідності відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначеним у пункті 3 цього Порядку; втрати (зіпсування); виявлення бажання змінити військово-обліковий документ, який був виданий до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Статтею 37 Закону, визначено, що громадяни України підлягають взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України.

Згідно п. 16 розділу ІІ (Суб`єкти Реєстру та їх завдання) Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 94 від 28.03.2022 (далі - Реєстру) - органами ведення Реєстру є ТЦК та СП, Центральне управління СБУ та регіональні органи СБУ, а також відповідні підрозділи СЗРУ.

Відповідно до п. 17 розділу ІІ Порядку - орган ведення Реєстру для виконання функцій ведення Реєстру призначає відповідальних осіб за ведення Реєстру.

Згідно п. 18 розділу ІІ Порядку - призначена відповідальна особа за ведення Реєстру відповідно до покладених на неї обов`язків здійснює:

- внесення відомостей до електронних форм облікових карток призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до нормативно-правових актів з питань ведення військового обліку, взяття (зняття) на військовий облік з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів з існуючими обліковими даними;

- внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військових частин, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними та резервістами;

- верифікацію персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних або резервістів, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію;

- перегляд та друк облікових документів, звітів та статистичних відомостей Реєстру відповідного ТЦК та СП, Центрального управління СБУ та відповідного регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу СЗРУ;

- знищення повторного запису з Реєстру.

Відповідно до п. 6 розділу ІІІ (Відомості, що вносяться до Реєстру) Порядку - збирання відомостей здійснюється органами ведення Реєстру на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру особисто призовниками, військовозобов`язаними та резервістами, органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, ТЦК та СП, військовими частинами.

Разом з тим, ОСОБА_4 у відповідності до функціональних обов`язків достовірно розуміючи яким чином працює автоматизована інформаційно-телекомунікаційна система «Оберіг», а також інформація, що обробляється в автоматизованій інформаційно-телекомунікаційній системі «Оберіг», в порушення вимог підпункту 2 пункту 1 статті 3 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» пункту 3 статті 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», пункту 4 статті 6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підпункту 2 пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2024 № 523 «Порядок ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (ДСК), пункту 8 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2024 № 523 «Порядок ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (ДСК), абзацу 2 статті 23 постанови Кабінетів міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (зі змінами від 22.10.2024 № 1217) «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», частини 4 статті 5 Закону України «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.03.2023 року № 1357-IX, розділу «III. Відомості, що вносяться до Реєстру» наказу № 94 Міністерства оборони України від 28.04.2022 року Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, вчинила злочин у сфері службової та професійної діяльності, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді діловода відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), діючи умисно, 05.09.2025 року, знаходячись на робочому місці у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівши раніше їй знайомого ОСОБА_7 , який був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що був оголошений у розшук, інформація відносно якого містилась в інформаційно - телекомунікаційній системі «Оберіг» у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди з військово зобов`язаної особи за сприяння у виготовленні військово-облікових документів та отриманні відстрочки від мобілізації.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 06.09.2025 о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході розмови з раніше знайомим ОСОБА_7 , повідомила, що його буде направлено для проходження військово-лікарської комісії до Міської лікарні № 1, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. М`ясоїдівська, буд. 32. Після проходження військово лікарської комісії останній повернувся до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 06.09.2025 о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 надали довідку про проходження військово лікарської комісії № 9/8347 від 06.09.2025 року.

В подальшому 06.09.2025 о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за умови надання 5 (п`яти ) тисяч доларів США, про виготовлення ОСОБА_7 нового військово-облікового документа, зняття його з розшуку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Оберіг», як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку з не оновленням облікових даних, а також надання відстрочки від призову під час мобілізації.

Так, 14.11.2025 о 14 годині 13 хвилин за попередньою домовленістю ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, під час чергового спілкування з ОСОБА_7 , з метою одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за умови надання неправомірної вигоди у кінцевій визначеній нею сумі 700 доларів США, (що в еквіваленті до курсу гривні згідно з інформацією Національного банку України, станом на 14.11.2025 складає 42,00 грн за один долар США, на суму 29 400 грн), зазначивши, що виключно після надання їй такої неправомірної вигоди вона зможе вплинути на прийняття рішення, службовою особою, що займає відповідальне становище, про вирішить питання про зняття його з розшуку в електронній системі «Оберіг», як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку з не оновленням облікових даних, а також щодо надання йому відстрочки від призову під час мобілізації.

Так, 19.11.2025 о 13 годині 05 хвилин, знаходячись у кафе «Одін», що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Степова, буд. 33 ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел роз`яснила процедуру та строки зняття ОСОБА_7 з в інформаційно-телекомунікаційній системі «Оберіг». Крім того повідомила, що зняття з розшуку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Оберіг» відбудеться протягом 5 (п`яти) днів, та буде діяти 1 (один) місяць.

Після цього, 19.11.2025 о 13:33 год. ОСОБА_4 надала реквізити належної їй банківської карти № НОМЕР_1 , та ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_4 , намагався перерахувати грошові кошти у розмірі 29 400 (двадцять дев`ять тисяч чотириста) гривень. Однак через технічні причини з застосунком «Приват24», вийшов з приміщення кафе, зайшов до супермаркету «Таврія» та за допомогою терміналу обслуговування перерахував 20000 (двадцять тисяч) гривень, на вказані реквізити ОСОБА_4 , за вчинення нею вищевказаних дій.

У подальшому 19.11.2025 о 14 годині 53 хвилини ОСОБА_7 зайшов до магазину «Обжора», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 28 та намагався перевести на реквізити належної їй банківської карти № НОМЕР_1 ОСОБА_4 залишок суми неправомірної вигоди у розмірі 9400 гривень, однак з технічних причин перерахував грошові кошти у якості неправомірної вигоди у розмірі 4750 гривень, після чого повернувся до кафе, де його очікувала ОСОБА_4 . Повідомивши останню, що з перерахуванням грошових коштів виникають технічні проблеми,

Окрім того, 19.11.2025 о 19 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні ТРЦ «Середньофонтанський» за адресою: м. Одеса, провулок Семафорний, буд. 4 та перерахував на реквізити належної їй банківської карти № НОМЕР_1 ОСОБА_4 залишок неправомірної вигоди у розмірі 4650 гривень.

Таким, ОСОБА_4 , діючи умисно, з єдиним злочинним корисливим умислом, 19.11.2025 в період часу з 14 год. 13 хв. по 19 год. 15 хв., отримала раніше обумовлені грошові кошти у розмірі 700 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 29 400 гривень на банківську карту № НОМЕР_1 , як неправомірну вигоду для себе за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави, а саме посадових осіб одного із Територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у місті Одеса з метою зняття ОСОБА_7 з розшуку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Оберіг», як особи, що порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, у зв`язку з не оновленням облікових даних, а також надання відстрочки від призову під час мобілізації.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

-протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 23.09.2025.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.09.2025

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 14.11.2025

-заявою ОСОБА_7 від 19.11.2025.

-заявою ОСОБА_7 від 20.11.2025 про долучення банківських чеків, про проведення банківських орерацій на картковий рахунок ОСОБА_4 від 19.11.2025.

-протоколом отримання, ідентифікації (огляду) та вручення грошових коштів від 19.11.2025.

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 20.11.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких корупційних, що передбачено ч. 2 ст. 369-2 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя враховує, що підозрювана наразі не відсторонена від посади.

Крім того, зазначений ризик підвищений специфікою інкримінованого кримінального правопорушення.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Підозрювана ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно неї, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, як вже зазначалось, з метою конспірації підозрювана для спілкування використовував мобільні додатки, а тому останній може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги, так як на даний час не проведено огляд телефону та не накладено арешт.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний має родину, певні хвороби та позитивно характеризується, водночас зазначені обставини суттєво не знижують встановлених ризиків з врахуванням специфіки інкримінованого злочину.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти про зміну місця свого проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти. При визначенні першого з наведених обов`язків слідчий суддя враховує місце проживання та місце роботи підозрюваного.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту строком до 08 березня 2026 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваній ОСОБА_4 залишати місце свого проживання: АДРЕСА_3 із 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 08 березня 2026 року включно на підозрюваної ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти про зміну місця свого проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваною ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1