Справа № 138/2910/25
Провадження №:1-кс/138/952/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000479 від 01.10.2025 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилева-Подільського Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2025 до слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду надійшло вказане клопотання, яке мотивоване тим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану) за наступних обставин.

Наказом командира військової частини №66 від 07.03.2025 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 1 станкового гранатомету протитанкового взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відтак, ОСОБА_4 перебуваючи у статусі військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, з 07.03.2025 почав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

За статтею 1 Закону України «Про оборону України» - воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно з п. п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та порядок проходження військової служби в умовах воєнного стану солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Являючись військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин:

Так, 16.05.2025 солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби місце розташування військової частини НОМЕР_1 з дислокацією у АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд до 01.10.2025 за місцем власного проживання, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Солдат ОСОБА_4 до цього часу відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним самовільне залишення місця служби без поважних причин не повідомляв та проводив час на власний розсуд до 01.10.2025 за місцем власного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

За викладених обставин, у вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Могилів-Подільський Вінницької області, українець, громадянин України, житель АДРЕСА_2 , на посаді номера обслуги 1 станкового гранатомету протитанкового взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

01.10.2025 о 16:25 в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та 02.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме: висновком службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 02.10.2025, в якому останній викладає фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 02.01.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, дія якого закінчується о 16:25 год. 29.11.2025.

05.11.2025 клопотання про звільнення особи від відповідальності відносно ОСОБА_4 скеровано для розгляду по суті до Чернівецького районного суду Вінницької області. На даний час підготовче засідання призначено на 08.12.2025, що поза межами строку досудового розслідування.

Разом із тим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду, який підтверджується тим, що ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а також, що він вчинив злочин в умовах воєнного стану та будь-яких мір для повернення до військової частини не вчиняв.

Також, наявнийризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме намагатися незаконно перетнути кордон, з метою уникнення покарання.

Крім того, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 продовжує на даний час вчиняти кримінальне правопорушення в якому підозрюється, так як йому відомо про те, що його розшукують правоохоронні органи, однак останній переховується та умисно не вказує своє місце знаходження.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, оскільки: 1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину; 2) особиста порука, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування та в суд на першу вимогу; 3) домашній арешт, враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, що не дасть можливість запобігти вказаним вище ризикам.

Відповідно до пункту 4, частини 2, статті 183 Кримінального процесуального кодексу України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а відтак тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може ухилятися від органів досудового слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо обрання запобіжного заходу до військовослужбовців, які вчинили військові злочини під час дії воєнного стану» № 2531-IX від 16.08.2022 під час воєнного стану до військових, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні військових злочинів, передбачених статтями 402405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу (непокора, невиконання наказу, опір начальникові, погроза або насильство щодо начальника, самовільне залишення частини, дезертирство та самовільне залишення поля бою), застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без будь-яких альтернатив.

За викладених обставин, оцінюючи наявні ризики, сукупність характеризуючих даних, соціальних зв`язків та чинників, тяжкість вчинених злочинів, вид передбаченого покарання, наслідки кримінальних правопорушень, орган досудового слідства вважає, що єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думки учасників, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що 01.10.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості щодо кримінального провадження № 0000479 за ч. 5 ст. 407 КК України.

02.10.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.10.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 29.11.2025.

05.11.2025 прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 скеровано до Чернівецького районного суду Вінницької області клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Разом з тим, як стверджує прокурор, підготовче засідання у справі призначено на 08.12.2025, в той час як строк дії запобіжного заходу закінчується 29.11.2025.

Вказане свідчить про наявність підстав для розгляду даного клопотання слідчим суддею відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України.

На час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, відомості про обставини, встановлені в ухвалі слідчого судді від 03.10.2025 та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Ухвалою слідчого судді від 03.10.2025 встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлені ризики на даний час не зменшились та продовжують існувати. Докази на спростування такого стороною захисту слідчому судді надані не були.

При цьому, враховуючи тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його особу, а також положення ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, зокрема, передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких підстав слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ухвалі від 30.09.2025 слідчий суддя прийшов до висновку, зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для її визначення і при продовженні запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 184, 186, 193, 194, 196, 197 ч. 1, 199, 309, 395 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Дія ухвали закінчується 25 січня 2026 року о 16 год. 25 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1