Справа № 709/22/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

01 жовтня 2025 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження № 0002148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0002148, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

29 вересня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі

ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження. Клопотання мотивує тим, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. 21 серпня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 заброньований від мобілізації за місцем роботи до 27 січня 2026 року. В зв`язку з чим останній перестав бути суспільно небезпечним в частині посягання на державний порядок забезпечення призову та мобілізації. Дана обставина виключає можливість призову обвинуваченого на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Зміна життєдіяльності обвинуваченого ОСОБА_4 носить для нього позитивний характер, дієво впливає на його поведінку за місцем проживання та роботи.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання з підстав викладених в клопотанні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо клопотання захисника заперечував, просилаючись на практику судів України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання захисника, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

В цьому контексті суд приймає до уваги роз`яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №157/1091/22 (провадження №51-3787 км 22), відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового кримінального правопорушення. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, перестала бути суспільно небезпечною.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Відповідно до довідки №7410 від 15 вересня 2025 року працівник ТОВ "Нова пошта" ОСОБА_4 отримав бронювання до 27 січня 2026 року.

Для встановлення того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилась, необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення кримінального правопорушення, а й те, в чому саме полягає її зміна на час розгляду справи.

Суд вважає, що наявність у ОСОБА_4 бронювання від призову на військову службу під час мобілізації, не може в даному випадку бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні ст. 48 КК України, оскільки така обставина не існувала на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та не стала для нього стримуючим фактором, який спонукав би його не вчиняти кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22.10.2024, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Чорнобай під особистий підпис ОСОБА_4 була вручена повістка про його прибуття до пункту попереднього збору військовозобов`язаних, на

16:00 год 23.10.2024 для відправки у склад команди Збройних Сил України, у зв`язку з призовом на військову службу під час загальної мобілізації. Тобто, з моменту вручення повістки військовозобов`язаний ОСОБА_4 повинен прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , однак останній, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я, відповідно до довідки ВЛК № 202 від 23.10.2024, до військової служби, будучи обізнаним про необхідність прибуття за повісткою на 16:00 год 23.10.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для призову на військову службу за мобілізацією та подальшої відправки не з`явився, про причини неявки не повідомив.

З встановленого вбачається, що 23 жовтня 2024 року було вчинено інкіміноване кримінальне правопорушення, якеє закінченим, оскільки ОСОБА_4 ухилився від призову та не мав відстрочки, а був заброньований, як зазначно в клопотанні 21 серпня 2025 року, тобто на момент вчинення правопорушення обвинувачений не був заброньований, а зазначені обставини виникли через 10 місяців після події.

Однак, суд вважає, що визначити вказану підставу для відстрочки як таку, що характеризує втрату суспільної небезпеки обвинуваченої особи неможна, оскільки обстановка навколо неї яка зазнала змін, не носить постійного характеру. В будь-який момент з власної ініціативи чи з інших визначених законом випадках, обвинувачений може бути звільнений з роботи, і підстава для бронювання зникне.

Наявність відстрочки у ОСОБА_4 до 27 січня 2026 року, не співвідноситься з вимогами ст. 48 КК України.

Стороною захисту не доведено, в чому саме полягала зміна обстановки, що призвела до того, що вчинене ОСОБА_4 діяння перестало бути суспільно небезпечним. Також, не наведено в клопотанні переконливих підстав, які б вказували на те, що ОСОБА_4 та обстановка навколо нього зазнала таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.

Виходячи з наведеного, суд вважає необґрунтованим клопотання сторони захисту і приходить до висновку про те, що на час розгляду клопотання відсутні необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження №0002148, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 грудня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 03 жовтня 2025 року о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1