Провадження №1-кс/369/3226/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана скарга.

04.12.2025 року на адресу суду від представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про залишення скарги без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши скаргу, заяву про залишення без розгляду скарги та надані письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

04.12.2025 року представник ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 подала заяву про залишення скарги без розгляду, що полягає у фактичній відмові від вимог скарги.

Разом з тим, КПК України не передбачено, яке процесуальне рішення підлягає прийняттю слідчим суддею у разі подання стороною кримінального провадження, яка звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, заяви про залишення такої скарги без розгляду. При вирішенні цього питання слідчий суддя керується наступним.

Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Такими передбаченими у ст. 7 КПК України засадами кримінального провадження є, крім інших, змагальність сторін та свобода у поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також диспозитивність.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з положеннями ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Виходячи із засад кримінального провадження, передбачених ст. 9, 22, 26 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для залишення без розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки особою, якою було подану скаргу, власні вимоги не підтримуються.

Керуючись ст.7, 9, 22, 26, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, - залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5