Провадження №1-кп/748/370/25
Єдиний унікальний№ 748/3428/25
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

08 грудня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 лютого 2025 року за №0000702, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , яке призначене в підготовче судове засідання 14.10.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

14.10.2025 року з Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до суду надійшов обвинувальний акт, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 лютого 2025 року за №0000702, згідно з яким ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що дана справа підсудна Чернігівському районному суду. Підстав для закриття провадження немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України.

Учасники судового провадження вважають за можливе призначити судовий розгляд.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за можливе на підставі обвинувального акта призначити судовий розгляд по справі у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, захисника та обвинуваченого.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 підтримав подану 13.11.2025 року через канцелярію суду скаргу на рішення слідчого у вигляді постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 10.09.2025 року та заперечення на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2025 року, які просив прийняти до розгляду та врахувати під час винесення рішення у справі.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував щодо приєднання скарги та заперечення на ухвалу слідчого судді до матеріалів кримінального провадження, дослідивши подані документи з доданими до них матеріалами, суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (крім тих, що зазначені в ч. 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст. 314 - 316 цього Кодексу.

Отже, положення ч. 2 ст. 303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду таких скарг по суті, а лише передбачають можливість їх розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та правил, визначених ст. 314 - 318 КПК України, на що, зокрема, вказує формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду».

Підготовче судове засідання є самостійною обов`язковою стадією кримінального процесу, метою якої є визначення судом можливості призначити кримінальне провадження до розгляду на підставі обвинувального акта, без оцінки обставин кримінального провадження чи законності дій слідчого або прокурора.

Статтею 315 КПК України встановлено, що суд вирішує питання, необхідні для підготовки до судового розгляду, серед яких - розгляд клопотань учасників щодо виклику осіб, витребування документів чи речей, здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні, а також вчинення інших дій, необхідних для підготовки провадження.

Водночас, ні положення ч. 2 ст. 303 КПК України, ні ст. 314 - 316 КПК України, не передбачають права суду у підготовчому судовому засіданні ухвалювати рішення, визначені ч. 2 ст. 307 КПК України (скасування рішень слідчого чи прокурора,). Таким чином, суд може розглядати лише ті скарги, рішення за результатом яких мають значення для підготовки до судового розгляду.

З огляду на вказану специфіку завдань та цілей підготовчого судового засідання, в межах цієї стадії суд позбавлений можливості досліджувати докази, надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості та/або достовірності, а також робити висновки щодо законності чи незаконності дій, бездіяльності чи рішень, прийнятих на досудовому розслідуванні.

На переконання суду, викладені у скаргах аргументи потребують аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень у кримінальному провадженні, а відтак, твердження захисника щодо допущених порушень під час досудового розслідування, підлягають дослідженню вже під час судового розгляду у ході дослідження доказів, оскільки це матиме значення для оцінки їх допустимості та належності.

Таким чином, розгляд по суті вказаної скарги під час підготовчого судового засідання був би передчасним, а тому суд доходить висновку про необхідність долучення їх до матеріалів кримінального провадження, без вирішення порушених у них питань по суті.

У постанові від 18 липня 2023 року (справа № 760/2468/22, провадження № 51-2937км23) ККС констатував, що суд першої інстанції повинен перевірити доводи сторін, які стосуються їхньої незгоди із ухвалами слідчих суддів, що не підлягають окремому апеляційному оскарженню. Колегія суддів наголосила, що ненадання відповідей на доводи такого заперечення не лише не ґрунтуються на положеннях чинного кримінального процесуального закону, але й суперечать положенням ч. 3 ст. 309 КПК України. Суд зобов`язаний належним чином розглянути ці заперечення та прийняти рішення по суті питання, ґрунтуючись на власній оцінці обставин провадження.

Отже, під час проведення підготовчого засідання, норми чинного КПК України не надають суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, а також те, що суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються цих рішень, так як такі обставини можуть бути досліджені судом під час судового розгляду.

Таким чином, заперечення на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2025 року як і скарга на рішення слідчого, приєднуються до матеріалів кримінального провадження.

Одночасно, суд роз`яснює захиснику, що доводи викладені у скарзі та запереченнях можуть бути зазначені суду на стадії судового розгляду, зокрема, і під час дослідження доказів.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_3 перебуваючи на волі може переховуватись від суду, впливати на свідків, а також іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Захисник та обвинувачений не заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки згідно ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Разом з тим сторона захисту просила суд визначити розмір застави, так як таке право наявне у суду в силу приписів п.3 ч.4 ст.183 КПК України

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15.10.2025 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою термін якого закінчується 14.12.2025.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує, що судове провадження не завершене, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Перебуваючи на волі та розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за скоєне, ОСОБА_3 може переховуватися від суду, свідки в даному кримінальному провадженні не допитані, за таких обставин суд вважає, що ризик впливу на свідків існує . При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, створити штучні докази чи підбурити осіб як цивільних осіб, так і осіб з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань.

Тобто, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати, а тому суд приходить до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, враховуючи, що існують реальні ризики переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на свідків, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити на строк 60 діб.

Крім того, згідно ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, суд, з урахуванням вимог п.3 ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на дискреційні повноваження не вбачає необхідності визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 197, 303, 309,314-317, 371, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 лютого 2025 року за №0000702 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Чернігівського районного суду Чернігівської області на 08 січня 2026 року об 10 год 00 хв суддею одноособово за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Скаргу захисника ОСОБА_5 від 13.11.2025 року на рішення слідчого у вигляді постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 10.09.2025 року та заперечення на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 вересня 2025 року- долучити до матеріалів кримінального провадження

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1