Провадження №1-кп/127/1134/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

інших учасників судового процесу: потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2025 за № 0001151,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК).

Прокурор вважала за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, зауважила, що в судове засідання слід викликати сторону обвинувачення та захисту, а також потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомили, що примирились з обвинуваченим та не мають до останнього жодних претензій, у зв`язку з чим просили суд закрити кримінальне провадження

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими. При цьому зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Прокурор проти задоволення заявленого клопотання не заперечувала. Разом з тим, просила приєднати до матеріалів справи відомості щодо речових доказів, накладеного у кримінальному провадженні арешту, а також щодо вартості проведених під час досудового розслідування кримінального провадження судових експертиз.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого висновку.

З частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) випливає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною четвертою статті 286 КПК регламентовано, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як суд зазначив вище, обвинувачений проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими не заперечували, зауваживши, що розуміє, що таке звільнення є звільненням з нереабілітуючих підстав.

Зі змісту статті 46 КК випливає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з обвинувальним актом 08.08.2025 близько 09:55 год. ОСОБА_4 керуючи технічно-справним автобусом марки Богдан р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині просп. Коцюбинського у м. Вінниці, зі сторони вул. Героїв Нацгвардії, в напрямку вул. Євгенія Пікуса, в районі перехрестя з вул. Володимира Антоновича, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати керований ним транспортний засіб, не вибрав безпечну швидкість руху, в момент об`єктивної появи в полі його зору технічно справного автомобіля Geely р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався попереду, в попутному напрямку руху, та намагався здійснити поворот ліворуч на вул. Володимира Антоновича у м. Вінниці, в результаті чого, з необережності, що виразилась у кримінально протиправній недбалості, допустив зіткнення із вказаним транспортним засобом.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) пасажирка автобуса ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді: «сполучна травма тіла: закрита травма грудної клітки-переломи 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва, забій обох легень, парціальний пневмоторакс зліва, закрита тупа травма живота, гематома лівої гомілки», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

Внаслідок ДТП пасажирка автобуса ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у виді: «закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забійна рана тім`яної ділянки. Перелом остистого відростка 7го шийного хребця. Закрита травма грудної клітки- перелом 1, 2 ребра справа, компресійні переломи тіл 4-го, 5-го, 7-го грудних хребців 1-2 ст., забій правої легені, правобічний парціальний пневмоторакс», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Водій автобуса Богдан ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Geely, шляхом екстреного гальмування тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху(далі-ПДР). У ДТП, в діях водія автобуса ОСОБА_8 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, які перебувають в причинному зв`язку із виникненням даної ДТП.

Враховуючи вищевикладене, в діях ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із виникненням зазначеної ДТП.

Зокрема, згідно п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вимог п. 12.3 ПДР водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками ДТП.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною першою статті 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проти такої кваліфікації його дій не заперечували.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин з необережності. З наданих суду матеріалів випливає, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення вперше, з потерпілими примирився, та останні претензій до обвинуваченого не мають. Також суд враховує, що ОСОБА_4 на обліках в лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває. При цьому проти звільнення від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених статтею 46 КК, обвинувачений не заперечував.

З огляду на викладене, суд вважає, що правові підстави, які б унеможливлювали закриття кримінального провадження, визначені частиною восьмою статті 284 КПК, в судовому засіданні встановлені не були, а отже, клопотання необхідно задовольнити.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до приписів статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданою стороною обвинувачення копією ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2025 на речові докази у кримінальному провадженні накладено арешт, який згідно з приписами частини четвертої статті 174 КПК доцільно скасувати.

Суд також враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), згідно з якою КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, у тому числі витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

А тому, суд дійшов до переконання, що згідно з частиною другою статті 124 КПК судові витрати необхідно покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 314, 371 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, на підставі статті 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2025 за № 0001151, закрити.

Речові докази:

- автобус марки Богдан А-09202, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП у Вінницькій області, повернути власнику або іншій уповноваженій особі;

- медичні карти стаціонарних хворих № 12521 на ім`я ОСОБА_5 та № 12523 на ім`я ОСОБА_6 , які передані до ВМКЛ ШМД, залишити у розпорядженні останньої;

Арешт, накладений на речові докази, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2025, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 8914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень витрат на залучення експертів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: