Справа № 466/8574/25
Провадження № 1-кс/466/2657/25
У Х В А Л А

17 вересня 2025 року м. Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Відділу поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне провадження за заявою від 12 вересня 2025 року,-

в с т а н о в и л а :

15.09.2025 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Відділу поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне провадження за заявою від 12 вересня 2025 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 12.09.2025 ОСОБА_4 звернувся в ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Станом на момент звернення до суду розслідування за заявою про злочин не розпочато, а зазначені у заяві відомості так і не були внесені до ЄРДР. У зв`язку з чим адвокат звернулась зі скаргою в інтересах ОСОБА_4 до слідчої судді.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явилась, скерувала на адресу суду заяву , в якій просить скаргу розглядати у її відсутності. Скаргу підтримує в повному обсязі.

У судове засідання прокурор та слідчий не з`явились, хоча належних чином повідомлялись про час та місце слухання справи, заяв та клопотань на адресу суду не надходило, а тому у відповідності до вимог ч.3 ст.306 КПК України, скаргу розглянуто в їх відсутності. У відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання здійснено без фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши обставини справи, слідча суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 вересня 2025 року скаржником було подано заяву до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП України у Львівській області про вчинення кримінального правопорушення представниками держави та службовими особами Міністерства оборони України, передбаченого ст. 127, ч.1 ст. 146-1 та ст. 426-1. Як вбачається з вказаної заяви, 11.09.2025 року ОСОБА_4 був затриманий невідомими особами (ймовірно працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які застосувавши до нього фізичну силу проти його волі запхали в бус і доставили до ТЦК по вул. Батуринська, 2, що у м. Львові. Протокол затримання чи протокол про адміністративне правопорушення не складалися. Перебуваючи у приміщенні ТЦК ОСОБА_4 пояснив працівникам ТЦК, що він з 2002 року є членом офіційно зареєстрованої в Україні релігійної організації Свідків Єгови, у 2004-2006 роках проходив альтернативну невійськову службу і надалі наполягає на заміні військової служби альтернативною, від військової служби категорично відмовляється, просить скласти відповідний Акт і передати справу за належністю, а його відпустити. Відмову ОСОБА_4 від військової служби через релігійні переконання з проханням замінити військову службу на невійськову (альтернативну), працівники ТЦК та СП проігнорували та умисно вчиняють дії, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, а саме застосовуючи силу, продовжували утримувати його майже 3 доби у приміщенні, розташованому по вул. Батуринська, 2 у м. Львові, в умовах позбавлення волі без жодних правових підстав, погрожуючи фізичною розправою, якщо він не відмовиться від своїх релігійних переконань і не погодиться з їх вимогами.

Однак, станом на день подання вказаної скарги, відомості про вчинене правопорушення уповноваженими особами до ЄРДР не внесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем, прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5статті 214 КПК України.

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Окрім цього, слідча суддя враховує позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 та від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 відповідно до якої у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, детально вивчивши та надавши оцінку заяві адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 слідча суддя дійшла висновку, що обставини, повідомлені заявником не свідчать про наявність складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 214 ч.5 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя зазначає, що внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

З огляду на це підстави для задоволення скарги відсутні, оскільки така на думку суду спрямована на тиск та перешкоджання діяльності органів ТЦС та СП при здійсненні ними мобілізаційних заходів.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись статями 304-307, 369-372, 379 КПК, слідча суддя ,-

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність Відділу поліції № 1 ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області щодо невнесення відомостей про кримінальне провадження за заявою від 12 вересня 2025 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1