23.09.2025
Справа № 331/3043/25
Провадження № 1-кп/331/587/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

з участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

1. Короткий зміст клопотання

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави на домашній арешт у період часу з 22:00 до 07:00 за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 та повернення розміру застави застоводавцю, посилаючись на те, що на теперішній час відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування, оскільки ОСОБА_3 виконує покладені на нього обов`язки, визначені ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 21 травня 2025 року та завжди прибуває до суду для розгляду справи. На теперішній час ОСОБА_3 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки (цивільну дружину, двох неповнолітніх дітей, батька пенсіонера, який наразі проживає разом з ним), а також має діагноз F 07.8с та потребує постійного догляду. Додатково вказала, що ОСОБА_3 має ряд захворювань та потребує медичної допомоги, для чого потрібні значні кошти.

2. Позиції учасників провадження

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала своє клопотання та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 та просив його задовольнити. При цьому, зазначив, що наразі в нього виникло тяжке матеріальне становище, оскільки всі грошові кошти йдуть на лікування, у зв`язку з чим просив змінити щодо нього запобіжний захід на домашній арешт та повернути заставу внесену за нього.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо клопотання про зміну запобіжного заходу та повернення застави, просив в його задоволенні відмовити та вважав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а застава не підлягає поверненню застоводавцю, оскільки судовий розгляд наразі продовжується.

3. Встановлені судом обставини

21 травня 2025 року ухвалою слідчої судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя щодо ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном дії до 18 липня 2025 року, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

22 травня 2025 року ОСОБА_3 було звільнено з-під варти, у зв`язку із внесенням застави.

Обвинувальний акт затверджено прокурором 27 травня 2025 року.

Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, призначено судове засідання.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка , експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

5. Оцінка та мотиви суду

За змістом клопотання адвоката ОСОБА_5 , підставою для зміни застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є, зокрема, суттєва зміна обставин, які були враховані при визначенні застави. Такими обставинами, за твердженням захисника обвинуваченого є його сумлінна поведінка та тяжке матеріальне становище ОСОБА_3 , у зв`язку з значними витратами на лікування. Проте наведені обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді застави.

Той факт, що ОСОБА_3 демонструє правову процесуальну поведінку, та не будучи обмеженим у пересуванні, не вжив заходів із переховування від суду, а також не вчинив дій по перешкоджанню у цьому кримінальному провадженні свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на ОСОБА_3 процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України.

Крім того, відповідно до приписів ст.178 КПК України, при вирішенні питання про застосування чи зміну запобіжного заходу суд має виходити з необхідності застосування найбільш м`якого заходу, достатнього для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України. За своєю суттю застава є менш суворим запобіжним заходом, ніж домашній арешт, оскільки останній істотно обмежує свободу пересування особи. З огляду на викладене, заміна застави на домашній арешт суперечить принципу пропорційності та положенням ст. 178 КПК України, оскільки означає застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш суворого запобіжного заходу за відсутності об`єктивної необхідності.

Посилання захисника ОСОБА_5 на те, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідні кошти для лікування, судом до уваги не беруться, оскільки зазначені доводи не є правовою підставою для повернення застави, а з поданого клопотання взагалі не вбачається, хто саме сплатив грошові кошти у якості застави. Крім того, внесена сума є незначною та не створює надмірного фінансового навантаження для особи, яка її внесла.

Отже, доводи захисника обвинуваченого про необхідність зміни запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , та зменшення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставними.

Також, суддя зауважує, що ч.2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, прийнамні мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч.11 ст.182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

На підставі викладеного, з урахуванням існуючих ризиків, тяжкості та характеру кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , прийняття рішення про зміну запобіжного заходу не може бути обумовлене лише погіршенням фінансового стану заставодавця обвинуваченого, в інтересах якого таку заставу внесено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді застави на домашній арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181,182, 194, 201, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1