Справа № 369/536/26
Провадження № 1-кс/369/49/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 07.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, згідно якого просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із правом внесення застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання вказує, що Києво-Святошинським відділом Бучанської окружної прокуратури Київської області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.12.2026 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бажаючи здійснити перереєстрацію транспортного засобу, а саме - автомобіля марки BMW 520I 1991 р.в, VIN: НОМЕР_1 , зателефонувала раніше не знайомому ОСОБА_6 як особі, що за грошову винагороду сприяє у швидкій реєстрації транспортних засобів через працівників ТСЦ №8047 РСЦ ГСЦ МВС у м. Києві (далі - ТСЦ №8047), що за адресою: Кільцева дорога, 110-А, с. Софіївська Борщагівка, Київська область.

В подальшому, 06.01.2026 близько 16 год під час телефонної розмови щодо перереєстрації автомобіля ОСОБА_6 , діючи з метою незаконного збагачення, висунув незаконну вимогу ОСОБА_7 , що для безперешкодного здійснення перереєстрації транспортного засобу необхідно надати йому неправомірну вигоду у розмірі 4000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави з числа працівників ТСЦ №8047.

На виконання попередньої домовленості, а саме - здійснення державної реєстрації автомобіля марки BMW 520I 1991 р.в, VIN: НОМЕР_1 , ОСОБА_7 07.01.2026 близько 12 год 50 хв прибула до мафу В1/18 «Автономера», що знаходиться на території ТСЦ № 8047 РСЦ ГСЦ МВС у м. Києві, за адресою: Кільцева дорога, 110-А, с. Софіївська Борщагівка, Київська область, де під час особистої зустрічі ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, достовірно знаючи порядок проведення реєстраційних дій в ТСЦ №8047, необхідність попереднього запису в електронну чергу, особисту присутність особи, на яку необхідно здійснити перереєстрації транспортного засобу, о 13 год 45 хв отримав від ОСОБА_7 обумовлені грошові кошти у сумі 4000 грн та пакет документів, необхідний для вчинення реєстраційних дій з вищевказаним автомобілем.

В подальшому, вступивши у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою з числа працівників ТСЦ № 8047, уповноваженою на виконання функцій держави, зловживаючи впливом на останню, отримав можливість та здійснив перереєстрацію транспортного засобу поза визначеною процедурою.

Після отримання свідоцтва про реєстрацію вище вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 близько 14 год 15 хв того ж дня 07.01.2026 ОСОБА_6 передав його останній у тому ж приміщенні мафу В1/18.

07.01.2026 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням вимог, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, було здійснено обшук затриманої особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме - у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. У подальшому 08.01.2026 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України тобто у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, підтверджують зібрані в ході досудового розслідування докази, а саме: Рапорт від 17.10.2025; Протокол огляду грошових коштів від 17.12.2025; Протокол вручення грошових коштів від 07.01.2025; Протокол огляду речей документів та комп`ютерних даних від 06.01.2025; Протокол огляду речей і документів від 07.06.2026; Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 07.01.2026; Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 07.01.2025; Протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 07.01.2025; Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 07.01.2025; Протокол огляду грошових коштів та речей від 07.01.2026; Протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , від. 07.01.2026; Протокол обшуку від 07.01.2026; Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення; Іншими доказами у кримінальному провадженні.

Вказує, що під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому діянні. Так, санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Також, має місце ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни їх показів чи відмови від давання показів, крім того слід зауважити, що ОСОБА_6 , надані матеріали, де зазначено адресу проживання та номери телефонів свідків. Також є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить врахувати такі обставини: ОСОБА_12 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, загрожує покарання у виді позбавлення волі; ОСОБА_6 не являється інвалідом, відсутні тяжкі хвороби; ОСОБА_6 самостійно не утримує недієздатних або обмежено дієздатних осіб; ОСОБА_6 є повнолітньою, дієздатною, працездатною особою, не похилого віку; Будь-які можливості для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності або кримінального покарання на даній стадії кримінального провадження не встановлені. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити. Стверджували про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність зазначених ризиків.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказували на необґрунтованість підозри. Захисник вказала, що мають місце цивільні правовідносини та в діях підозрюваного відсутній склад кримінального правопорушення. Просила врахувати, що ОСОБА_6 має родину, дитину, є одним працюючим в сім`ї, має стійкі соціальні зв`язки, раніше не судимий, є приватним підприємцем, відтак просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Між тим, вказала, що в разі обрання запобіжного заходу просила обрати відносно ОСОБА_13 домашній арешт в нічний час доби, особисте зобов`язання або заставу за строком внесення до 10 днів. Захисник вказувала на відсутність обґрунтованої підозри, її недоведеність, зазначала про недоведеність ризиків.

Слідчий суддя, вислухавши думки прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання, додані до нього документи, дійшов такого висновку.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що Києво-Святошинським відділом Бучанської окружної прокуратури Київської області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

08.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного до вчинення вказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися з метою уникнення від кримінальної відповідальності за злочин, в якому підозрюється, у разі, якщо суд дійде висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними, ніж кримінальне переслідування.

Про наявність ризику того, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні, свідчить те, що на даний час з такими особами проведені не всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні, вказані особи не були допитані судом безпосередньо, тож, з урахуванням обставин вчинення злочину, підозрюваний може впливати на них з метою зміни ними своїх показань або неявки в подальшому у судові засідання.

Наявний ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що підозрюваний, враховуючи обставини клопотання, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами. Особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Отже, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування від суду та вирішенні питання про необхідність попереднього ув`язнення.

Дійсно, прокурор довів сукупність обґрунтованої підозри разом з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не вказав переконливих доводів та не долучив беззастережних доказів недостатності застосування більш м`яких видів запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Прокурором не доведено застосування найсуворішого запобіжного заходу підозрюваному у вигляді тримання під вартою.

Слідчий у клопотанні не довів того, що тримання під вартою підозрюваного з урахуванням суспільного інтересу та особливостей кримінального провадження переважує принцип поваги до свободи особистості, а прокурор, під час розгляду клопотання не довів, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, родину.

З урахуванням у сукупності обставин щодо особи підозрюваного, наявність соціальних зв`язків у населеному пункті, де він мешкає разом із родиною, наявність постійного місця проживання, то ступінь цих ризиків не є настільки значною та достатньою, яка б давала підстави обрати підозрюваному саме такий винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак із встановлених обставин слідчий суддя вважає необхідним і достатнім обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби, оскільки такий буде співмірним і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 22:00 год. вечора по 06:00 год. ранку наступного дня співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, тому буде запобігати ризикам, зазначеним в п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 07.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з забороною залишати місце свого проживання в період доби з 22:00 год. вечора по 06:00 год. ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці в межах строків досудового розслідування, а саме - до 08 березня 2026 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22:00 год. вечора до 06:00 год. ранку наступного дня;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання (перебування), роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України визначити строком до 08 березня 2026 року включно в межах строків досудового розслідування.

Підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 12 січня 2026 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1