УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 643/849/24

провадження № 51 - 222 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Салтівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року щодо нього,

встановив:

Вироком Салтівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2025 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 186 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року частково задоволено апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника. Вирок місцевого суду змінено в частині призначеного покарання шляхом пом`якшення. Ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 186 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку та просить поновити строк на касаційне оскарження у зв`язку із тим, що центр з надання безоплатної правничої допомоги, до якого він звертався, не надав йому захисника і він тільки 02 січня 2026 року закінчив ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Суд касаційної інстанції, враховуючи зазначені причини пропуску строку та обставини звернення засудженого з касаційною скаргою, вважає за необхідне поновити йому строк для подачі касаційної скарги.

Разом з тим, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України засуджений у своїй касаційній скарзі, посилаючись істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, незаконність та необґрунтованість судових рішень, не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412, 414 КПК України, а зазначає загальні вимоги процесуального і матеріального закону без врахування прийнятих судових рішень щодо нього та встановлених судами обставин у цьому кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

У поданій касаційній скарзі засуджений також не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом, які доводи його апеляційної скарги та його захисника суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

ОСОБА_4 , який утримується під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до приписів статей 110 і 113 КВК України, ст. 18 частин 1, 4 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» для одержання правничої допомоги під час складання документів процесуального характеру він вправі повторно звернутися в письмовій формі до центру з надання безоплатної правничої допомоги через адміністрацію установи виконання покарань.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд

постановив:

Поновити засудженому ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження вироку Салтівського районного суду м. Харкова від 17 червня 2025 року та ухвали Харківського апеляційного суду від 03 вересня 2025 року щодо нього.

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3