24.11.2025
Справа № 331/4164/24
Провадження № 1-кс/331/2116/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участі: заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у залученні потерпілим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 26.01.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у залученні потерпілим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 26.01.2024 року.

В обґрунтування скарги зазначено, що заявник ОСОБА_6 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом набув у власність 1/8 частини житлового будинку літ. Б, що знаходиться на земельній ділянці площею 789 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 .

Іншим співвласником житлового будинку літ. Б в розмірі 1/8 частки був його брат ОСОБА_7 , який набув право власності на вказане майно також на підставі свідоцтва про право на спадщину.

В жовтні 2020 року, заявник ОСОБА_6 , отримав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого дізнався про те, що 04.12.2019 р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_8 , було зареєстровано право власності окремої квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 27,5 кв.м., житлова площа - 22,2 кв. м.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2023 року по справі № 331/1509/21 визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , який був укладений 12.12.2019 року, серія та номер 2890, укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 .

Як було встановлено судом першої інстанції, виділ 1/8 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 , належної відповідачу ОСОБА_9 , в окремий об`єкт житлової нерухомості квартиру АДРЕСА_2 відбувся на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50069696 від 06.12.2019 13:21:02 державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_8 .

В даній справі мало місце підроблення підпису.

На підставі викладених фактів, 26.01.2024 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Разом з тим, ОСОБА_3 неодноразово звертався до Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявами про те, що вказаним приміщенням користуються невстановлені особи, які незаконно заволоділи рядом особистих речей останнього, які зберігалися у приміщенні квартири.

Таким чином, ОСОБА_3 завдано матеріальних збитків, що не враховано слідчим СВ Відділу № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

З метою залучення ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні, його представник адвокат ОСОБА_4 звернувся з відповідною заявою до ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

01.11.2025 року представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 було отримано засобом поштового зв`язку постанову про часткову відмову у задоволенні клопотання від 24.10.2025 року, підписану слідчим СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 .

На даний час, ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні наділений статусом свідка.

Адвокат вважає, що слідчим не дотримані вимоги ст. 55 КПК України, оскільки у зв`язку із незаконним відчуженням нерухомого майна ОСОБА_3 , останньому завдано шкоду. Оскаржувану постанову вважає незаконною та такою, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_3 , тому просить її скасувати.

Заявник ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вказану скаргу підтримали за викладеними вище мотивами та обґрунтуванням, просили її задовольнити.

Слідчий СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, звернулась до слідчого судді із заявою про розгляд вказаної скарги без її участі, у задоволенні скарги просила відмовити, посилаючись на те, що зібраними в ході досудового розслідування матеріалами встановлено, що предметом злочину є договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , серія та номер 2890 від 12.12.2019 року. На теперішній час, досудовим розслідуванням не встановлено, що ОСОБА_3 завдано шкоди внаслідок вчинення злочину, пов`язаного із підробкою документів. Разом з тим встановлено, що останній не є стороною правочинів, що стали предметом перевірки та слідства, а шкода його правам не доведена, а тому твердження адвоката з цього приводу виходять за межі кримінально-правової оцінки діяння. Цивільно-правові питання, які ставить адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , пов`язані з визнанням недійсними договорів та рішень реєстраторів, вже були предметом розгляду в судах, які винесли відповідні рішення, які набрали законної сили, а тому з урахуванням вирішеності спору про право у цивільному процесуальному порядку, повторне його використання як аргументу для зміни процесуального статусу в кримінальному провадженні є неприпустимим. Крім того, посилання на спричиненням ОСОБА_3 моральної, фізичної та майнової шкоди не є об`єктом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України. При цьому зазначає також про те, що у заяві про залучення до кримінального провадження як потерпілого, адвокат ОСОБА_4 не посилається на розмір та вид завданої шкоди ОСОБА_3 . Таким чином, досудовим розслідуванням не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями невстановлених осіб, спрямованих на підроблення документів, та порушення прав та інтересів ОСОБА_3 , а тому відсутні правові підстави для надання йому статусу потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вивчивши доводи, наведені в скарзі та додані до неї документи, вислухавши пояснення заявника, його представника, взявши до уваги доводи слідчого, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень Глави 26.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділення ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 26.01.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України.

Представник заявника ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000115 від 26.01.2024 року.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про залучення ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000115 від 26.01.2024 року.

Перевіряючи доводи заявника та його представника на предмет необґрунтованості рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Як встановлено ч. 3 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

При цьому зміст мотивувальної частини постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинен містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

В обґрунтування прийняття вказаної постанови слідчим зазначено, що наявність цивільного-правового спору чи незгоди із державною реєстрацією майнових прав не є підставою для набуття статусу потерпілого у кримінальному провадженні. Досудовим розслідуванням не встановлено, що саме ОСОБА_3 завдано шкоди внаслідок підроблення документів. Він не є стороною правочинів, що стали предметом перевірки, і шкода його правам не доведена.

Також зазначено, що цивільно-правові питання, пов`язані з визнанням недійсних договорів чи рішень реєстраторів, вже були предметом судового розгляду, за наслідком якого ухвалено відповідне рішення. Таким чином слідчий приходить до висновку, що спір про право вже вирішений у цивільному процесуальному порядку, і повторне використання його як аргументу для зміни процесуального статусу у кримінальному провадженні є неприпустимим.

Разом з тим, як слідує з матеріалів кримінального провадження слідчим при прийнятті постанови від 24.10.2025 року не з`ясовано та не встановлено об`єктивних перешкод у визнанні заявника потерпілою особою, в порядку ст. 40, ст. 110 та ст. 220 КПК України неналежним чином розглянуто клопотання заявника та винесено необґрунтовану постанову, чим порушено вимоги ст. 9 КПК України.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Визначення статусу потерпілого настає з моменту вчинення щодо такої особи кримінального правопорушення, а не з моменту подання такою особою відповідної заяви, як це передбачено ч. 2 ст. 55 КПК.

Водночас, в постанові слідчого не надано належної оцінки доводам заявника та його представника про те, що внаслідок незаконних дій третіх осіб здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру, одним із співвласником якої є ОСОБА_3 , що призвело до використання приміщення невстановленими особами.

При цьому, органом досудового розслідування також не перевірено факт можливого порушеного права заявника на приватну власність внаслідок незаконних дій третіх осіб, які були спрямовані на підробку документів та подальшу незаконну реєстрацію майнових прав. Порушення права приватної власності полягає у неможливості законного власника вільно користуватися, розпоряджатися та володіти відповідним майном.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Слідчий суддя зазначає, що незважаючи на те, що на даній стадії слідства експертне дослідження документа, про підробку якого йдеться мова, ще триває слід припускати, що ОСОБА_3 , у зв`язку із підробленням такого документа, могла бути завдана матеріальна шкода, що є достатнім для визнання його потерпілим.

Зміст оскаржуваної постанови свідчить, що висновки слідчого про те, що жодної шкоди ОСОБА_3 не заподіяно, ґрунтуються фактично на наведених в постанові положеннях закону про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та про покладення обов`язку доказування.

Отже, висновок слідчого про те, що заявнику не завдано шкоди, є передчасним.

Виходячи зі змісту ст. 3 Конституції України, завдань кримінального провадження, що визначені ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, з урахуванням встановленої невідповідності закону оскаржуваної постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 20000115 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати вказану постанову, як таку, що прийнята без дотримання вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, а також належної її обґрунтованості, з урахуванням чого слідчим передчасно прийнято рішення про відмову у визнанні потерпілим.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року про часткову відмову в задоволенні клопотання у залученні потерпілим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 26.01.2024 року задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 24.10.2025 року, якою частково відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 у залученні потерпілим ОСОБА_3 по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 26.01.2024 року.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1