ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 954/1380/25 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/102/26 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Нововоронцовького районного суду Херсонської області від 03 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Нововоскресенське Нововоронцовського р-ну Херсонської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробовуванням тривалістю 2 роки та покладено на нього відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, певні обов`язки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 424 грн. 08 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи в умовах воєнного стану, 11.03.2025 року близько 23:00 год., заручившись підтримкою своїх знайомих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яких запевнив у законності вчинюваних ним дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, відчинивши вхідну хвіртку зі сторони городу проник на огороджену по периметру територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого являється потерпілий ОСОБА_13 , де таємно викрав бувшу у використанні алюмінієву ємність, об`ємом 1000 літрів, яка належить потерпілому ОСОБА_13 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи становить 7000 гривень, яку обернув на свою користь і розпорядився нею на свій розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_13 , матеріальні збитки на вищевказану суму.

Судом першої інстанції дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_9 змінити, доповнити мотивувальну частину вироку обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України - «вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах».

В решті вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, апелянт зазначає про те, судом першої інстанції, при постановлені свого рішення стосовно ОСОБА_9 не врахував встановлену органом досудового розслідування обставину., яка обтяжує покарання, передбачену п. 6-1 ч. 1 от. 67 КК України, та не навів мотиви її виключення, тим самим допустив істотне порушення вимог кримінально процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, суд першої інстанції не застосував положення закону України про кримінальну відповідальність, яке мав застосувати, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 413 КПК України є підставою для зміни вироку суду в цін частині.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Обвинувачений та захисник належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, однак до суду апеляційної інстанції не з`явились, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи забезпечення участі в судовому засіданні на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора в ній не оскаржується доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій та призначене покарання.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначаються обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, законодавцем в тому числі віднесено обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Тобто, зважаючи на вищевикладене, обставина, передбачена п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, яка відносить до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого та якою прокурор просить доповнити оскаржуваний вирок, мала бути зазначена в обвинувальному акті, підлягала доказування під час розгляду кримінального провадження в суді та за її наявності мала вплив на призначене покарання. Отже, наявність такої обставини могло б призвести до погіршення становища обвинуваченого.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 зазначені його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують його покарання відсутні.

Саме цей обвинувальний акт без будь-яких змін був предметом розгляду в суді першої інстанції, а висунуте в ньому ОСОБА_14 обвинувачення було підтримано прокурором.

З урахуванням наведеного є безпідставними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що органом досудового розслідувану у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 було зазначено обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , передбачену п.6-1 ч. 1 ст. 67 КК України та про те, що суд першої інстанції не врахував цю обставину у вироку і не навів мотиви її виключення.

Істотних порушень КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку суду колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на викладене доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17