Справа № 462/330/26
провадження 1-кс/462/79/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчої слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні№0000027 від 12 січня 2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця м. Львова,

зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого

встановив:

До Залізничного районного суду міста Львова надійшло клопотання cлідчої СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000027 від 12 січня 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України. В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що як встановлено досудовим розслідуванням, 12.01.2026 близько 02:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Тракт Глинянський у м. Львові, умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, із власного мобільного телефону марки «BlackBerry Bold 9650» IMEI: НОМЕР_1 із абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , здійснив телефонний дзвінок в систему екстреної допомоги населенню за єдиним номером 112 та повідомив завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху Головного залізничного вокзалу м. Львова, що знаходиться за адресою: м. Львів, площа Двірцева, 1 та «Міжнародного аеропорту «Львів» імені Данила Галицького», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168, що призвело до евакуації близько 350 осіб із залізничного вокзалу та близько 18 працівників із аеропорту та до дезорганізації функціонування будівель та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у завідомо неправдивому повідомленні про підготовку вибуху, який загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, об`єктами повідомлення якого стали критично важливі об`єкти інфраструктури, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2026 за №0000027 та у кримінальному провадженні визначено попередню правову кваліфікацію за ч.2 ст.259 КК України.

12 січня 2026 року ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

13 січня 2026 року ОСОБА_6 , відповідно до п.1 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Під проведення допиту у статусі підозрюваного ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме про можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та як підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на даний час ОСОБА_6 не має офіційного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також враховуючи обстановку, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення у громадському місці, у нічну пору доби, під час воєнного стану, що у свою чергу свідчить, що підозрюваний є особою, яка не має достатніх морально етичних цінностей, стримуючих факторів та схильний вчиняти кримінальні правопорушення, слідча просить обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, із альтернативною можливістю внесення застави.

У судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали у повному обсязі з мотивів, викладених ними у клопотанні та наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 . В порядку доповнення зазначив, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнає, від слідства не переховується та немає жодних доводів, які б свідчили про наявність підстав припускати, що у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту він будь-яким чином ухилятиметься від слідства чи переховуватиметься, або створюватиме будь-які інші перешкоди у здійсненні досудового розслідування кримінального правопорушення. Просив суд врахувати також те, що його підзахисний є особою з інвалідністю ІІ групи.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Подане органом досудового розслідування клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000027 від 12.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, попередньо кваліфіковане за ч. 2 ст. 259 КК України.

12 січня 2026 року ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

13 січня 2026 року ОСОБА_6 , відповідно до п.1 ч.1 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Звертаючись до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною кримінального провадження доведено, що з матеріалів клопотання вбачається наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується такими доказами: протоколом затримання особи від 12.01.2026, протоколом огляду місця події від 12.01.2026, протоколом огляду предметів (звукозапис) від 12.01.2026, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 12.01.2026, повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 13.01.2026 та іншими доказами, які зібрані під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя переконаний, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, офіційно не працевлаштований, не має постійного законного джерела доходів, що може спонукати до вчинення іних кримінальних правопорушень, а також враховуючи обстановку, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, під час воєнного стану, свідчить що підозрюваний є особою, яка не має жодних морально-етичних цінностей та достатніх соціально-стримуючих факторів, відтак може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Натомість будь-яких даних про цілковиту відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та наведених органом досудового розслідування, для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема і домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено.

Під час розгляду клопотання також і жодних достовірних відомостей, що за станом здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 є перешкоди у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не представлено. Інших відомостей, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту не надано.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень та враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, у разі визнання його винним у вчиненні такого злочину, беручи до уваги доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дійсно існують, слідчий суддя приходить до переконання, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить сторона захисту - домашнього арешту, неможливо запобігти наведеним ризикам.

Відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, враховуючи, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики існують, а також, що в даному випадку суспільний інтерес в триманні підозрюваного під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості, тому для запобігання наведеним ризикам, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто до 12.03.2026 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених законом.

Розмір застави, як зазначено в ч. 4 ст. 182 КПК України, визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не підпадає під дію ч. 4 ст. 183 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити останньому заставу.

Із врахуванням ступеню небезпеки, обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, суд вважає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України ОСОБА_6 слід визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним та водночас вагомим та дієвим стримуючим фактором, і небажаним для втрати, а відтак здатним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000027 від 12 січня 2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 12 березня 2026 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч пятсот шістдесят) гривень, яку підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: UA0000757, банк одержувача: Державна казначейська служба України,

м. Київ, МФО 820172, .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:

-?прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

-не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо підозрюваний ОСОБА_6 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора та суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.01.2026.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали у справі № 462/330/26

Слідчий суддя: ОСОБА_1