УХВАЛА

20 листопада 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого у кримінальному провадженні - слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (далі - слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0002245 від 14.11.2025 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 5 ст. 190 КК України (далі - це ж кримінальне провадження) про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні - слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Групою слідчих СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002245 від 14.11.2025 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2025 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшли матеріали від УСР в Рівненській області щодо виявлення факту неправомірного отримання одноразової допомоги матір`ю загиблого військовослужбовця.

Встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , уродженка м. Виноградів, Виноградівського району, Закарпатської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - мати загиблого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який загинув 05.03.2022 під час виконання обов?язків військової служби в ході захисту Батьківщини.

02.09.2024 ОСОБА_7 подала заяву про виплату одноразової грошової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_6 ,та в подальшому отримала її, при цьому умисно не повідомивши про те, що була позбавлена батьківських прав у 2005 році, відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2015, справа № 2-705/05, чим порушила порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, що регламентуються п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,наказом Міністерства оборони України № 45 від 25.01.2023 та постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання виплат військовослужбовцям, ocобам начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану».

Пунктом 2 ПостановиКабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання виплат військовослужбовцям, ocобам начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану`визначено, що виплата одноразової грошової допомоги, здійснюється особам, зазначеним в особистому розпорядженні загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, або особам, зазначеним у частині четвертій статті 118-1 Кодексу цивільного захисту України, частині четвертій статті 98 Закону України "Про Національну поліцію" та пункті 4 статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" з урахуванням положень абзаців четвертого і п`ятого цього пункту.

Згідно п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,до членів сімей загиблих (померлих) осіб, належать батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).

У зв`язку із вищевикладеним встановлено, що ОСОБА_7 будучи позбавленою батьківських прав відносно ОСОБА_6 , незаконно заволоділа державними грошовими коштами в сумі 3 000 000 грн, які 21.01.2025 були зараховані на її банківський рахунок АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 .

Таким чином, на даний час отримано ряд фактичних даних, які вказують на безпосередню причетність до даного кримінального правопорушення ОСОБА_7 .

Слід врахувати, що в результаті вчинення вищевказаних незаконних дій державному бюджету було завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 3 000 000 грн.

На даний час ОСОБА_7 має у своєму розпорядженні банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 , на який здійснено зарахування незаконно отриманої суми коштів.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 та інші банківські рахунки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПНП НОМЕР_3 , уродженки м. Виноградів Виноградівського району Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпоряджатись грошовими коштами, які на ньому зберігаються будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до приховування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі вказаних грошових коштів або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт майно, вилучене за вищевказаних обставин, оскільки наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати чи його пошкодження.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задоволити.

Накласти арешт на банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 та інші банківські рахунки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПНП НОМЕР_3 , уродженки м. Виноградів Виноградівського району Закарпатської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,із забороною розпоряджатись грошовими коштами, які на ньому зберігаються.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8