Справа № 207/2393/21
Провадження № 1-в/191/585/25
У Х В А Л А

іменем України

22 грудня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Синельниківська

виправна колонія (№94)» - ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник установи виконання покарань клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання,

Засуджений у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, так як він став на шлях виправлення, сумлінно поводився та працював з метою отримання можливості звільнитися умовно-достроково від відбування покарання, і вважає, що він довів своє виправлення.

Заслухавши думку представника установи виконання покарань, прокурора та засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07.07.2022 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.186, ч.2 ст. 146 КК України до 5 років позбавлення волі Вирок набрав законної сили 19.10.2022 року.

Згідно з інформацією, долученою до матеріалів подання, засуджений ОСОБА_5 з 23.11.2022 року відбуває покарання в Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)», початок строку 16.06.2021 року, кінець строку 16.06.2026 року.

Також встановлено, що 16.02.2023 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 101 КВК України, у зв`язку з тим , що засуджений на шлях виправлення не став.

29.12.2023 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 82 КК України, у зв`язку з тим , що засуджений на шлях виправлення не став.

29.10.2024 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України.

Невідбута частина строку покарання станом на 22.12.2025 року становить 5 місяців 26 днів.

Засуджений характеризується позитивно, не працевлаштований, добровільно виконує обов"язки старшого днювального відділення за власним бажанням, має чотири заохочення та одне стягнення, протягом останніх півроку порушень не вчиняв; режим тримання не порушує; бажає змінити своє життя та підтверджує це активним вчинками, має позитивні плани на майбутнє. Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного правопорушення, ризик оцінюється як середній; ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середні.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній має чотири заохочення у виді подяки за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до робіт з благоустрою установи : 21.04.2023 року, 14.07.2023 року, 23.04.2024 року, 11.10.2024 року, 13.10.2023 року накладено стягнення у виді догани за вилучення заборонених предметів.

Так,ст.6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Отже, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Згідно з відомостями, наданими ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_5 характеризується позитивно, зразково дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядку дня установи. Заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них правильно. Приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення, виконує обов`язки старшого днювального відділення СПС. Має позитивні плани на майбутнє, активно впроваджує їх в своєму житті, має позитивні результати реалізації планів. Приймає активну участь у диференційованого виховного впливу.

Згідно з випискою із медичної карти засудженого, ОСОБА_5 має задовільний стан здоров`я.

Водночас, суд звертає увагу і на те, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини, відбував покарання у місцях позбавлення волі, втім у даному випадку він висловлену йому державою довіру не виправдав, на шлях виправлення не ставав та вчиняв нові злочини, що тягло призначення йому покарання за наступним вироком за правилами ст. 71 КК України. Крім того, станом на сьогодні ОСОБА_5 відбуває покарання за корисливі злочини, вчинені стосовно неповнолітньої особи. На думку суду, небезпека таких діянь щодо неповнолітніх мають високий рівень небезпеки, оскільки діти є найбільш вразливою категорією населення через свою психологічну незрілість, фізичну слабкість та соціальну залежність від дорослих.

Також суд звертає увагу, що за час відбування покарання ОСОБА_5 працевлаштований не був, активних дій щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок його злочинних дій не вчиняв. Останнє заохочення мав більше року тому, 11.10.2024 року, до прийняття 29.10.2024 року комісією установи відбування покарання рішення про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого з приводу того, що він довів своє виправлення, наявністю заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання трудового розпорядку. Зазначене не може слугувати достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Наявність чотирьох заохочень за весь період відбування покарання, починаючи з 2023 року, не може свідчити про виправлення засудження, суд вважає, що поведінка засудженого під час відбування покарання хоча і є зразковою, однак свідчить лише про те, що засуджений лише стає на шлях виправлення.

Отже, враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же час та в тому ж порядку з моменту вручення йому даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1