Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4362/25
номер провадження 1-кс/695/1283/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093 від 27.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березово Хустського району Закарпатської області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093 від 27.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», близько 11 год. 30 хв. 26.09.2025 знаходячись в житловому будинку по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки на побутовому грунті, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, завдав численних ударів кулаками рук в область голови дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: травми голови з пошкодженням судин, гострої крововтрати, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 267 від 27.09.2025 ОСОБА_7 померла.

27.09.2025 відомості за даним фактом було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

27.09.2025 ОСОБА_5 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

27.09.2025 з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчим за погодженням із прокурором було звернено до Золотоніського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

29.09.2025 слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.11.2025 включно.

20.11.2025 постановою керівника Золотоніської окружної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001093 продовжено до трьох місяців, тобто до 27.12.2025.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Приймаючи до уваги вище викладене, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, а враховуючи усвідомлення ним вчинення кримінального правопорушення за обтяжуючих обставин в стані алкогольного сп`яніння та щодо подружжя, вважаю, що не обрання йому найсуворішого запобіжного заходу останній, усвідомлюючи те, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, суду та/або змінити місце проживання з метою уникнення справедливого покарання. Невідворотність покарання за скоєний злочин вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

-ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає в с. Безбородьки Золотоніського району Черкаської області, в тому ж населеному пункті, де проживає безпосередній свідок події ОСОБА_8 та інші, отже, ОСОБА_5 зважаючи на характер насилля застосованого до потерпілої та подальшу байдужість до її стану при значній крововтраті, що не можна було не помітити, оскільки будинок згідно протоколу огляду місця події в слідах бурого кольору, підозрюваний матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на ключового свідка ОСОБА_8 , шляхом тиску, вмовлянь, погроз чи шантажу, враховуючи, що вона жінка, з метою зміни останньою раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

-ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі надалі вчинятиме інші злочини, не виключено, що проти свідка ОСОБА_8 . Прошу врахувати, що він не маючи інвалідності офіційно не працює, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя та в цілому ОСОБА_5 потенційно схильний до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки за показами свідків систематично бив дружину ОСОБА_7 ;

-ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином полягає у тому, що підозрюваний зловживаючи алкоголем, ведучи асоціальний спосіб життя, маючи в житті лише зацікавленість у вживанні алкоголю та не здатністю до планування свого часу та, маючи низький рівень самодисципліни, про створення елементарних комфортних умов життя не дбає. Навіть помешкання в даний час не електрофіковане і жодних заходів для створення елементарних умов проживання не вживає та не проявляє до цього природнього інтересу, тому не змозі буде виконувати обов`язки у вигляді з`явитися на першу вимогу до слідчого, прокурора чи суду навіть з огляду на ту обставину, що населений пункт проживання знаходиться на значній віддаленості від розміщення органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Таким чином, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання: спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконному впливу на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, але жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст.194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, а його вік, стан здоров`я не перешкоджають перебувати під вартою.

Разом із тим, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий вважає за необхідне згідно з п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, а саме до 27.12.2025 року.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення зазначеного клопотання.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 27.09.2025 внесені відомості до ЄРДР за № 0001093 від 27.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудове розслідування здійснюється Золотоніським РВП ГУНП в Черкаській області.

27.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.09.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 листопада 2025 року, включно.

20.11.2025 постановою в.о. керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні 0001093 від 27.09.2025 з за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено до 3 місяців, а саме до 27.12.2025.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події по АДРЕСА_1 від 27.09.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 27.09.2025; показами свідка ОСОБА_11 від 27.09.2025; показами свідка ОСОБА_12 від 27.09.2025; показами свідка ОСОБА_13 від 27.09.2025; показами свідка ОСОБА_8 від 27.09.2025; лікарським свідоцтвом про смерть за № 267 від 27.09.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.09.2025; висновком експерта № 05-8-01/449 від 03.10.2025; протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 від 06.10.2025.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними в кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є обгрунтованою.

Завершити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні на даний час не виявляється можливим у зв`язку із тим, що необхідно виконати низку слідчих та процесуальних дій, результати яких мають значення для судового розгляду, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого злочину що неможливо без продовження строку тримання під вартою підозрюваного.

На даний час не зменшився ризик щодо можливості підозрюваним ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить не лише вагомість доказів про вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у його вчиненні, оскільки санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, але і відсутність у ОСОБА_5 міцних та сталих соціальних зв`язків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, хоча тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами та ризиками збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, інші дані про особу ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи, відсутні.

Крім цього, на даний час не зменшився ризик щодо можливості підозрюваним ОСОБА_5 незаконного впливу на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, який обґрунтовується тим, що підозрюваний матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни ними наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеними та необґрунтованими наявність існування таких ризиків, як можливість підозрюваним ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вони не знайшли об`єктивного підтвердження у судовому засіданні та ґрунтуються на припущеннях.

На думку слідчого судді, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не може доводитися лише припущеннями з огляду на вчинене кримінальне правопорушення, зокрема і його тяжкість, без наведення фактів стосовно особи та поведінки підозрюваного, яка дає підстави для тверджень про існування цього ризику. Крім того, слідчий у клопотанні обмежився лише загальним зазначенням існування цього ризику.

Варто зауважити, що метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При цьому слід зазначити, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати слідству, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може бути достатнім для запобігання існуючим зазначеним ризикам та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у інкримінованому кримінальному правопорушенні, його вік та стан здоров`я, що слідчому судді не надано відомостей про стан здоров`я ОСОБА_5 , який унеможливлював тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора та неможливості надання йому кваліфікованої медичної допомоги.

Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпеченні запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, слідчий суддя не вбачає.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093 від 27.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню, та стосовно ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 грудня 2025 року включно, оскільки більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання доведеним під час судового розгляду ризикам та не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.

На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язаний із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.176,177,178, 183,193-194,196, 197, 205, 309, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001093 від 27.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 27 грудня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 26 листопада 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1