У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000095 від 24.02.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівські Лази Тячівського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , без освіти, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 Кримінального кодексу України:

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчими Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 240 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період часу з квітня 2024 року по 26 вересня 2024 року, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді порушення встановлених правил охорони та використання надр, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, будучи залученим як посібник та співвиконавець до складу стійкої організованої групи, до складу якої також увійшли громадяни України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які у порушення вимог ст.ст. 19, 28, 51 Кодексу України «Про надра», статей 40, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей 86, 88, 89 Водного кодексу України, здійснили на прибережній захисній смузі та в руслі річки Тересва, що на території Бедевлянської сільської ради, Тячівського району, незаконний видобуток корисної копалини загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші.

Так ОСОБА_9 , будучи обізнаним про встановлений порядок видобування корисних копалин загальнодержавного значення, діючи з прямим умислом, з метою власного збагачення, в порушення вимог чинного законодавства України, не отримавши спеціальний дозвіл на користування надрами, без сплати рентних платежів за користування надрами за видобуту та реалізовану корисну копалину до відповідних бюджетів, здійснив на прибережній захисній смузі та в руслі річки Тересва, що на території Бедевлянської сільської ради, Тячівського району Закарпатської області, незаконний видобуток піщано-гравійної суміші, яка, відповідно до «Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року №827, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне видобування піщано-гравійної суміші ОСОБА_7 , будучи організатором злочину, розробив злочинний план, для втілення якого залучив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що має навички водіння спецтехніки, та вантажних автомобілів, який здійснював безпосередню участь у незаконному видобуванні, керував діями виконавців на місці незаконного видобування та місці складування незаконно видобутої суміші, забезпечував пальними транспортні засоби, які залучалися для вчинення злочину, організовував ремонт таких транспортних засобів. Останній також використовував наданий ОСОБА_7 навантажувач марки «Hanomag», без державних номерних знаків, ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 , 1991 року випуску, яким здійснювалося видобування та завантаження незаконно видобутої піщано-гравійної суміші.

Також ОСОБА_7 , як організатор незаконного видобування піщано-гравійної суміші, залучив для вчинення даного злочину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому надав для виконання своєї ролі транспортний засіб марки «КРАЗ», без державних номерних знаків, жовтого кольору та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому надав для виконання своєї ролі транспортний засіб марки «КРАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, якими здійснювалося вивезення з місця незаконного видобування, а саме з русла річки Тересва та транспортування такої на місце тимчасового складування, що розташоване на території земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0027, що за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить Територіальній громаді с. Бедевля в особі Бедевлянської сільської ради Тячівського району та перебуває в оренді ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з подальшим збутом такої суміші у переробленому та первинному стані, місцевому населенню за грошові кошти, а також реалізації такої суміші на замовлення органів місцевого самоврядування за грошові кошти.

Залучені до організованої злочинної групи особи, з метою одержання неправомірної вигоди від незаконного видобування піщано-гравійної суміші, погодились на пропозицію ОСОБА_7 здійснювати безпосередній видобуток корисної копалини за допомогою наданої ОСОБА_7 спецтехніки та її перевезення на обумовлене місце складування.

Вказані особи, умисно й добровільно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, зорганізувалися у внутрішньо й зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення тяжкого злочину, діючи при цьому згідно розробленого ОСОБА_7 плану, відомого кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 , котрий здійснював координацію дій учасників під час вчинення злочину.

Незаконну діяльність учасники організованої групи проводили поетапно, відповідно до розробленого ОСОБА_7 плану, при цьому всі їх дії були скеровані на особисте збагачення, шляхом незаконного видобування піщано-гравійної суміші, та в подальшому її реалізації місцевому населенню. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник організованої групи мав виконати свою роль, шляхом вчинення певних дій. Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника вказаної групи, визначеної ОСОБА_7 , не можливо було доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.

Створена ОСОБА_7 організована група характеризувалась наступним чином:

- попередньою організованістю в спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками план вчинення злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між учасниками, наявність організатора, прикриття своєї діяльності під видом підприємницької;

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у стабільності організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування об`єднання, наявність необхідних для функціонування фінансових та технічних можливостей, а також згуртованості, що засвідчують міцні внутрішні зв`язки між учасниками, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами для досягнення єдиного злочинного результату;

- «спеціалізацією» злочинної діяльності учасників організованої групи, яка виражалась у незаконному видобуванні корисних копалин, а саме піщано-гравійної суміші на, території прибережно-захисної смуги та руслі річки Тересва на території Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, а в подальшому реалізації вказаної корисної копалини реальному сектору економіки;

- стабільністю учасників групи, яка виразилась у тривалості їхніх дій, тобто до припинення її діяльності правоохоронними органами;

- тривалістю існування створеної ОСОБА_7 , організованої групи.

Створивши таким чином організовану злочинну групу для незаконного видобування корисної копалини, а саме піщано-гравійної суміші, та в подальшому реалізації вказаної корисної копалини ОСОБА_7 здійснено розподіл ролей та обов`язків учасників.

Зокрема ОСОБА_7 , діючи як організатор та керівник організованої групи, шляхом віддання наказів, розпоряджень, надання доручень та засобів для вчинення злочину, застосування заходів впливу до учасників угрупування здійснював загальне керівництво групою, координував їх діяльність, забезпечував високий рівень організованості, дотримання певних правил поведінки, дисципліни та чіткої субординації, визначав особу, яка координує дії учасників групи у разі його відсутності чи на певних етапах, здійснював планування злочинної діяльності, визначав конкретну роль учасників у вчиненні злочинів, контролював їх здійснення, розподіляв отримані від злочинної діяльності кошти між іншими співучасниками.

Всі члени організованої групи ієрархічно об`єднані, дотримувалися єдиних для всіх правил поведінки, діяли згідно розробленого злочинного плану з чітким розподілом функцій, підпорядковувалися керівництву організованої злочинної групи, здійснювали свої злочинні дії виключно з його відома, беззаперечно виконували всі його вказівки.

При цьому, учасники вказаної організованої злочинної групи, для досягнення злочинної мети діяли згідно заздалегідь розробленого організатором такого стійкого злочинного об`єднання та відомого всім іншим його учасникам єдиного загального плану, суть якого полягала у вчиненні триваючого тяжкого злочину, кінцевим результатом якого було незаконне збагачення всіх учасників за рахунок реалізації незаконно видобутої піщано-гравійної суміші реальному сектору економіки, видобутого на вказаній ділянці русла річки. Кожен з них робив свій внесок у вчинення злочину, згідно з покладеною функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно з іншими учасниками відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх учасників групи.

Згідно розробленого ОСОБА_7 , та схваленого усіма членами організованої групи плану, останній здійснював керівництво групою, та забезпечував ОСОБА_9 , грошовими коштами, паливно-мастильними матеріалами, харчуванням, здійснював виплату грошової винагороди за виконану роботу, організовував ремонт техніки, що здійснює незаконний видобуток та дробіння піщано-гравійної суміші, взаємодіяв з представниками органів державної влади, місцевого самоврядування, встановлював з ними зв`язки з метою подальшого здійснення злочинної діяльності.

Після реалізації незаконно видобутої піщано-гравійної суміші, ОСОБА_7 особисто визначав частки заробітку кожного учасника групи від отриманих грошових коштів між членами організованої групи, а частину отриманих коштів планував використовувати на організацію подальшої злочинної діяльності (закупівлю пального, запчастин до транспортних засобів та спецтехніки, для придбання нової спецтехніки з метою подальшого вчинення злочинів у більших об`ємах).

ОСОБА_9 , будучи залученим до організованої групи, виконуючи роль пособника та співвиконавця кримінального правопорушення, забезпечував виконання наступних функцій.

Так, з метою вчинення незаконного видобування піщано-гравійної суміші, а також її завантаження для подальшого перевезення з місць незаконного видобування до місця тимчасового складування та подальшого транспортування замовникам, ОСОБА_9 виконував вказівки організатора ОСОБА_7 щодо організації роботи з незаконного видобутку, дроблення, просіювання та транспортування піщано-гравійної суміші, також за його вказівками здійснював контроль і розподіл обов`язків на місці видобутку та переробки. Також ОСОБА_9 отримував розрахунок - готівкові кошти за поставлену піщано-гравійну суміш від замовників, які в подальшому, за вказівкою ОСОБА_7 , розподіляв серед виконавців. ОСОБА_9 особисто звітував ОСОБА_7 про пророблену роботу.

Крім того ОСОБА_9 , на спеціальній техніці, отриманій від ОСОБА_7 у користування, а саме навантажувача марки «Hanomag», без номерного знаку, жовтого кольору, здійснював видобування та завантаження незаконно видобутої піщано-гравійної суміші для її подальшого перевезення на земельну ділянку (місце тимчасового складування) з кадастровим номером :03:002:0027, що в АДРЕСА_2 , з подальшим транспортуванням такої корисної копалини покупцям, місцевому населенню, яких підшуковував як організатор так і він особисто, також керував діями виконавців, щодо дати, місця та часу видобування корисної копалини та її кількості, а також кількості замовлень та необхідності транспортування до замовників, у тому числі, на транспортному засобі марки «DAF», номерний знак НОМЕР_3 .

Інший учасник організованої групи ОСОБА_8 , виконуючи роль виконавця, за вказівками ОСОБА_7 чи ОСОБА_9 , приймав участь в незаконному видобутку корисних копалин, а саме здійснював їх транспортування з місця видобутку, а саме русла річки Тересва, до місця зберігання та подальше транспортування до замовників на вантажному транспортному засобі марки «КРАЗ», без державних номерних знаків, жовтого кольору. Також ОСОБА_8 здійснював сортування, навантаження незаконно добутої корисної копалини на місці тимчасового складування земельній ділянці з кадастровим номером :03:002:0027. Останній також отримував кошти за доставлення піщано-гравійної суміші від замовників та в подальшому передавав дані кошти ОСОБА_7 або ОСОБА_9 .

У свою чергу ОСОБА_4 діючи як виконавець в організованій групі, за вказівкою ОСОБА_7 чи ОСОБА_9 , приймав участь в незаконному видобутку корисних копалин, а саме здійснював їх транспортування з місця видобутку до місця зберігання на вантажному транспортному засобі марки «КРАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, проводив ремонтні роботи спецтехніки та виконував інші вказівки щодо підготовки техніки до роботи з незаконного видобування, транспортування та переробки піщано-гравійної суміші.

Таким чином, організована злочинна група, до складу якої входили ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , згідно попередньо розробленого та затвердженого усіма члени організованої групи плану, кожен з яких виконував свою відведену роль, в період з квітня 2024 року по 26.09.2024, здійснювали в руслі річки Тересва біля с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області, що охоплюється координатами: 48.004416, 23.6794140, 48.005502, 23.679964, 48.00.5275, 23.678586, 48.911688, 23.685113, 48.012632, 23.685611, 48.008021, 23.683606, 48.006286, 23.682105, 48.0067920, 23.6809730, 48.0043600, 23.6790580, 48.0058410, 23.679735, незаконне видобування піщано-гравійної суміші, за допомогою екскаватора навантажувача марки «Hanomag» без номерного знаку, ідентифікаційний номер № НОМЕР_1 , 1991 року випуску, жовтого кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , за кермом якого постійно знаходився ОСОБА_9 , який безпосередньо здійснював незаконне видобування корисної копалини, після чого перевезення незаконно видобутої піщано-гравійної суміші до місця тимчасового складування здійснювалося ОСОБА_8 і ОСОБА_4 на вантажних транспортних засобах марки «КРАЗ» без державних номерних знаків, жовтого кольору, та марки «КРАЗ», номерний знак НОМЕР_2 , синього кольору, а також марки «DAF», номерний знак НОМЕР_3 .

У подальшому, з території даної земельної ділянки, незаконно добуту піщано-гравійну суміш ОСОБА_8 , за вказівками ОСОБА_7 або ОСОБА_9 , навантажував на транспортні засоби та реалізовували за готівкові кошти місцевому населенню, в тому числі і на замовлення органів місцевого самоврядування для поточних ремонтів вулиць населених пунктів.

Тим самим з прибережно-захисної смуги та русла річки Тересва, біля села Бедевля, Тячівського району Закарпатської області, за координатами: 48.004416, 23.6794140, 48.005502, 23.679964, 48.00.5275, 23.678586, 48.911688, 23.685113, 48.012632, 23.685611, 48.008021, 23.683606, 48.006286, 23.682105, 48.0067920, 23.6809730, 48.0043600, 23.6790580, 48.0058410, 23.679735 вищевказана організована злочинна група, видобула 5676, 2 метрів кубічних піщано-гравійної суміші яка, відповідно до «Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року №827, відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного користування надрами, згідно розрахунку Державної служби геології та надр України, становить 9 130 167, 70 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, а саме у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене організованою групою.

Клопотання мотивоване тим, що необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне провадження чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 заперечувала проти поданого клопотання, зазначив, що ризики відсутні, підозрюваний раніше не судимий, запобіжний захід, який просить обрати прокурор є занадто суворий, просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове у кримінальному провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 24.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 240 КК України.

14.02.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

14.02.2025 змінено підозру ОСОБА_4 , та повідомлено про нову підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України.

24.02.2025 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 постановою прокурора виділено в окреме провадження та присвоєно №0000095 від 24.02.2025 за ч. 4 ст. 240 КК України.

Постановою від 28.02.2025 підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в розшук. Відповідною постановою в той же день зупинено досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Закарпатської області від 16.05.2025 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

24.09.2025 об 17 год. 55 хв. затримано підозрюваного ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді від 16.05.2025.

Постановою від 24.09.2025 відновлено досудове розслідування.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, зокрема протоколу огляду від 26.09.2024 на ділянці місцевості між населеними пунктами смт. Тересва та с. Бедевля яка охоплюється координатами 48.0044160,23.6794140, що на березі русла річки Тересва, де було виявлено місце здійснення видобування піщано-гравійної суміші, екскаватор марки «CATERPILLER 318 С» без номерного знаку, на кабіні наявний ідентифікуючий напис САТ 031 САДАН 00704, протоколу огляду від 27.09.2024 за місцем незаконного видобування піщано-гравійної суміші, що за GPS координатами 48.004416, 23.6794140, 48.005502, 23.679964, 48.00.5275, 23.678586, 48.911688, 23.685113, 48.012632, 23.685611, 48.008021, 23.683606, 48.006286, 23.682105, 48.0067920, 23.6809730, 48.0043600, 23.6790580, 48.0058410, 23.679735, де було виявлено місце незаконного видобування корисної копалини загальним об`ємом 5676,2 метри кубічних, протоколом обшуку від 26.09.2024 у транспортному засобі марки «DAF CF 75.360», білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , де було виявлено та вилучено: автомобіль марки «DAF CF 75.360», білого кольору, державний номер НОМЕР_3 , протоколу обшуку від 26.09.2024 за місцем складування незаконно добутої піщано-гравійної суміші, що за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :03:002:0027, площею 1.6369 га., довідок про прийняття участі спеціалісті ДЕІ у Закарпатській області у проведенні огляду місця події на території Тячівського району від 26.09.2024, протоколу огляду речей від 11.10.2024, 03.10.2024, 08.10.2024, 02.10.2024, матеріалів НС(Р)Д - спостереження за місцем ділянкою з кадастровим номером :03:002:0027 з координатами 48.0043640, 23.6745340, за місцем зберігання та сортування незаконно видобутих корисних копалин, - спостереження за місцем ділянкою з координатами 48.004416, 23.6794140, 48.005502, 23.679964, 48.00.5275, 23.678586, 48.911688, 23.685113, 48.012632, 23.685611, 48.008021, 23.683606, 48.006286, 23.682105, 48.0067920, 23.6809730, 48.0043600, 23.6790580, 48.0058410, 23.679735 де видобули піщано-гравійну суміш об`ємом 5676,2 метрів кубічних, висновками судових експертиз у даному кримінальному провадженні, зокрема дослідження грунтів та інженерно-екологічних експертиз, матеріалами НС(Р)Д про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, проведених стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , матеріалами НС(Р)Д - спостереження за річчю автомобілем марки «VOLVO FHX», державний номерний знак НОМЕР_4 та автомобілем марки «DAF FAD CF» державний номерний знак НОМЕР_5 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 240 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що підозрюваний перебував в розшуку, а також те, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного, стан здоров`я, матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в межах передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 17 год. 55 хв. 24 вересня 2025 року по 20 листопада 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29 вересня 2025 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1