Справа № 946/7396/25
Провадження № 1-кс/946/1900/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Відділенням №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001251 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, 19.09.2025 до ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію 102 від співробітника ВВВБ по НОМЕР_1 прикордонному загону про те, що на пункті-пропуску «Орлівка-Ісакча» під час проходження прикордонного контролю громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав посадовій особі неправомірну вигоду у розмірі 300 доларів США за безперешкодний перетин державного кордону України, у зв`язку з тим, що йому було відмовлено у перетині державного кордону України.

В ході досудового розслідування допитано в якості свідка працівника ДПСУ ОСОБА_5 , який зазначив, що 18.09.2025 перебував у добовому наряді на пункті-пропуску «Орлівка-Ісакча» та під час виконання своїх службових обов`язків, приблизно о 22:30 годині на територію пропускного пункту-пропуску прибув громадянин Республіки Туреччина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має посвідку на постійне місце проживання в Україні та під час проходження прикордонного контролю та перевірці документів вищевказаного громадянина, останній надав паспорт громадянина Туреччини термін дії якого закінчився. За вказаних обставини було винесено рішення про відмову в перетинанні державного кордону України та роз`яснено ОСОБА_4 , нащо останній перебуваючи в службовому кабінету поклав на стіл грошові кошти в сумі 300 доларів США та запропонував працівнику ДПСУ вирішити дане питання між собою за допомогою грошових коштів та безперешкодно пропустити через держаний кордон України. Нащо останній повідомив вищевказаному громадянину про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі за ст. 369 КК України.

Зокрема першочерговими діями слідчо оперативної групи став виїзд на місце події на територію міжнародного пункту пропуску "Орлівка Ісакча", який розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Орлівка, вул. Паромна дорога, 1, де в службовому кабінеті прикордонної служби виявлено та вилученого грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США, з наступними серійними номерами KB99091791B, PB39126833J, HF96213062B, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № KIV 4109283, які визнані постановою слідчого речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що для встановлення важливих обставин у кримінальному проваджені, необхідно зберегти речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США, з наступними серійними номерами KB99091791B, PB39126833J, HF96213062B, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № KIV 4109283, які мають значення речового доказу для досудового розслідування та в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, і без цих складових не можливо буде в подальшому прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, тому слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, у клопотанні просили розглянути справу за їх відсутності.

ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надав заяву, якою просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України, вважаю за необхідне клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на тимчасово вилучене майно, а саме: грошові кошти в сумі 300 доларів США номіналом по 100 доларів США, з наступними серійними номерами KB99091791B, PB39126833J, HF96213062B, які поміщено до полімерного сейф-пакету НПУ № KIV 4109283, із залишенням на зберігання в матеріалах кримінального провадження №0001251 від 19.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7