Справа № 215/772/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 19.01.2026 щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, офіційно працевлаштованого на посаді водія автотранспортних засобів I класу, ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Магістраль-Транзит», інвалідності не маючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за наступних фактичних обставин.

15.01.2026 року, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_2 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначений час до нього прийшов ОСОБА_4 , який почав гучно стукати у ворота домоволодіння та голосно кликати свою доньку.

На крики ОСОБА_4 на подвір`я будинку вийшов ОСОБА_2 та вказав останньому залишити територію домоволодіння. Однак ОСОБА_4 з місця не пішов і продовжив розмову з ОСОБА_2 , який перебував біля хвіртки з боку домоволодіння, ставлячи запитання щодо перебування у нього його доньки. Зазначені дії та запитання обурили ОСОБА_2 , у зв`язку з чим між ними виник словесний конфлікт.

У ході конфлікту, перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_2 , приблизно о 23:10 годині (більш точний час у ході дізнання не встановлено), перебуваючи біля хвіртки домоволодіння за вищевказаною адресою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв до рук дерев`яну палку. У момент відчинення хвіртки він вийшов до потерпілого ОСОБА_4 , розмістившись з правого боку від нього, та умисно наніс один удар полотном дерев`яної палки в область носа, від чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю.

Після цього, під час падіння потерпілого, ОСОБА_2 , продовжуючи реалізацію свого прямого умислу, умисно наніс ОСОБА_4 ще один удар полотном дерев`яної палки по голові в лобну ділянку. Після нанесення вказаних ударів ОСОБА_2 , досягнувши своєї мети, з місця вчинення кримінального правопорушення пішов.

У результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді рублених ран, саден та синців обличчя з набряком м`яких тканин, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 74 від 20.01.2026 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминучі наслідки, відповідно до п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6.

Умисні дії ОСОБА_2 кваліфіковано за частиною першою статті 125 Кримінального кодексу України умисне легке тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.01.2026 постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження за №0000021 від 19.01.2026 вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Прокурором в обвинувальному акті зазначено, що оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому відповідно до положень ст.ст. 381, 382 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 в присутності захисника ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення та згодний на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, без судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Органом досудового розслідування встановлено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, що беззаперечно визнані обвинуваченим та підтверджуються належними та допустимими доказами, які досліджені судом.

Обґрунтованість обвинувачення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Потерпілий ОСОБА_4 подав до суду заяву про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дослідивши у сукупності матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_2 , який на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває та не перебував, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно працює на посаді водія автотранспортних засобів I класу, ТОВ «Підприємство з іноземними інвестиціями «Магістраль-Транзит», не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно зі ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшуючою обставиною, що впливає на відповідальність обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України, обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених; особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 50, 65 КК України суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до норм КПК України.

З матеріалів справи встановлено, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, збитки - відсутні.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. 373-376, 381-382, 394 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, на користь держави.

Матеріали кримінального провадження №0000021 від 19.01.2026 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 215/772/26, провадження № 1-кп/215/564/26.

Копії вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного сулу через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, за виключенням підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини відповідно до положень ст.ст.381, 382 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя