н/п 1-кс/766/7923/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001724 від 05.11.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

В провадження слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , у якому вона просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні № 0001724 від 05.11.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, РФ, громадянина РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , виданий 11.06.2015 відділом УФМС Росії по м. Москва по району Дмитровський, співробітника Федеральної служби безпеки РФ (точна посада та військове звання не встановлені), який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що Відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001724 від 05.11.2025, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням, в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також у віддані наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням (у редакції статті 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

Під час здійснення досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, із 19.02.2014 до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Згідно статті 4 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема Україна та Російська Федерація (далі за текстом Конвенція), особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно зі ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Відповідно до ст. 32 Конвенції забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із ст. 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції, є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Додаткового протоколу І передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

a.3) тілесні покарання;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі.

Крім того, відповідно до ст. 8(2)(а) (іі), (vii) Римського статуту Міжнародного кримінального суду катування або нелюдське поводження, у тому числі біологічні експерименти, а також незаконна депортація або переміщення чи незаконне позбавлення волі, є воєнними злочинами.

В умовах міжнародного збройного конфлікту, майже вся територія Херсонської області з 24.02.2022 року знаходилась під окупацією ЗС РФ, у тому числі смт. Білозерка з 01.03.2022 по 11.11.2022. На цей час окупованою залишається частина Херсонської області, яка знаходиться на лівобережжі річки Дніпро.

У березні - червні 2022 року з метою досягнення основної мети щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, невстановленими досудовим розслідуванням військовими РФ та представниками інших силових структур, за підтримки вищого керівництва РФ, в захоплених приміщеннях державних органів і установ смт Білозерка, Херсонського району, Херсонської області організовано місця для незаконного утримання (нелегального ув`язнення), катування та жорстокого поводження з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску з метою одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою агресором.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 березня 2022 року, невстановлені військовослужбовці регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 захопили та встановили свій контроль над адміністративним приміщенням Білозерського районного суду Херсонської області, що не було обумовлено воєнною необхідністю, а здійснено з метою нелегального ув`язнення, застосування фізичного насильства та катування цивільного населення Херсонської області для отримання відомостей, що цікавили військових РФ, а також представників окупаційної влади.

Не пізніше червня 2022 року (більш точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) невстановлені особи з числа керівного складу збройних формувань, силових структур, органів окупаційної влади Російської Федерації залучили до реалізації вказаного спільного плану співробітника Федеральної служби безпеки (далі ФСБ) РФ (точна посада та військове звання не встановлені) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який носив формений одяг та спорядження приналежні військовим РФ, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Додаткового протоколу І був комбатантом та зобов`язаний додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про те, що між РФ та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ, перебуваючи в окупованому смт Білозерка, Херсонського району, Херсонської області, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст.ст. 32, 147 Конвенції та ст. 75 Додаткового протоколу І, незаконно утримував цивільну особу, а саме потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщеннях захопленої будівлі Білозерського районного суду Херсонської області за адресою: Херсонська область, Херсонський район, смт. Білозерка, вул. Дмитра Яворницького, 97, застосовуючи до нього жорстоке поводження, катування, з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування цієї особи з метою залишення його без законодавчого захисту протягом тривалого періоду часу.

Так, 28 червня 2022 року приблизно о 06:15 год. щонайменше одинадцять невстановлених військовослужбовців РФ, озброєних вогнепальною автоматичною зброєю, перебуваючи за місцем проживання потерпілого за адресою: АДРЕСА_4 , порушуючи вимоги статті 147 Конвенції (нелегальне ув`язнення), затримали ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, участі у бойових діях не брав тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (Російської Федерації).

Відразу після затримання потерпілого перевезено та ув`язнено в одній із камер на першому поверсі адміністративного приміщення Білозерського районного суду Херсонської області за адресою: Херсонська область, Херсонський район, смт. Білозерка, вул. Дмитра Яворницького, 97, де він утримувався до 01.07.2022 без прийняття рішення про ув`язнення та забезпечення права на захист.

Наступного дня після ув`язнення, а саме 29 червня 2022 року у ранковий час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленим військовослужбовцем ЗС РФ, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи в одному з кабінетів захопленого приміщення Білозерського районного суду Херсонської області, проводив допит ув`язненого ОСОБА_7 з метою отримання інформації про можливі місця зберігання зброї.

У той момент, коли ОСОБА_7 голосно відповідав на поставлені запитання, невстановлений військовослужбовець ЗС РФ, діючи у присутності ОСОБА_6 та за попередньою змовою з ним, наніс потерпілому один удар долонею по потилиці потерпілого і, наступивши берцем на великий палець ноги, притиснув його з прокручуванням, чим спричинив ОСОБА_7 сильний фізичний біль.

Після завершення допиту, не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, ОСОБА_6 наказав вказаному військовослужбовцю ЗС РФ провести з потерпілим ОСОБА_7 так звану «профілактичну бесіду» та повернути його до камери ув`язнених.

30 червня 2022 року у ранковий час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 за попередньою змовою з щонайменше двома невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, один з яких напередодні вже приймав участь у допиті потерпілого, відповідно до заздалегідь розподілених ролей, перебуваючи в тому самому кабінеті захопленого приміщення Білозерського районного суду Херсонської області, проводив повторний допит ОСОБА_7 з метою отримання інформації про роботу ізолятору тимчасового тримання ГУНП в області, місцезнаходження родича потерпілого, який на той час проходив службу в Збройних Силах України, тощо. У той момент, коли ОСОБА_7 підняв голову, невстановлений військовослужбовець ЗС РФ, у присутності ОСОБА_6 , діючи спільно та з єдиним умислом, наніс йому один удар кулаком в живіт.

Після завершення допиту, не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, продовжуючи переслідувати мету здобуття необхідної інформації та подолання супротиву з боку потерпілого, ОСОБА_6 віддав усний наказ вказаному військовослужбовцю ЗС РФ на застосування ввечері фізичного насильства до ОСОБА_7 , провівши з ним так звану «хорошу бесіду».

Надалі невстановлений військовослужбовець ЗС РФ конвоював потерпілого до камери утримання.

У ніч з 30.06.2022 на 01.07.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), виконуючи наказ ОСОБА_6 , двоє невстановлених військовослужбовців ЗС РФ, діючи спільно та за попередньою змовою між собою, у присутності військовослужбовця ЗС РФ, який раніше вже приймав участь у допитах потерпілого, перебуваючи біля камери утримання ОСОБА_7 , наказали останньому вийти у коридор. Після цього вказані особи завели потерпілого до сусідньої камери, де поставивши обличчям до стіни, застосували до ОСОБА_7 фізичне насильство шляхом почергового нанесення двох ударів по лівій нозі, двох ударів по спині (у місця знаходження нирок) та двох ударів по правій нозі. Після нанесення останнього удару потерпілий відчув сильний біль і, втративши рівновагу, впав на коліно, не маючи змоги підвестись. З метою примусити потерпілого встати на ноги, невстановлений військовослужбовець ЗС РФ наніс йому ще один удар ногою в нижню частину спини. По закінченню катування потерпілого повернуто до камери ув`язнення.

Наступного дня, а саме 01.07.2022, у ранковий час доби (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 зайшов до камери утримання ОСОБА_7 та, пересвідчившись у «належному» виконанні його наказу, запитав потерпілого про його бажання надати відповіді на раніше поставлені запитання. Не отримавши відповідей, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 готуватись до поїздки в с. Чорнобаївка Херсонського району Херсонської області для виконання робіт з риття окопів та вийшов з камери утримання потерпілого.

Своїми діями ОСОБА_6 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ порушили вимоги ст.ст. 32, 147 Конвенції (заборона катування) та ст. 75(2)(a)(а.2) Додаткового протоколу І (заборона катування).

Після цього невстановлені військовослужбовці ЗС РФ силоміць конвоювали ОСОБА_7 надвір та посадили до мікроавтобуса невстановленої марки і моделі, на якому перевезли потерпілого до с-ща Зеленівка Херсонського району Херсонської області, де останнього з пов`язкою на очах виштовхнули з автомобіля, тобто звільнили з місця нелегального утримання без складання та надання будь-яких документів щодо підстав затримання і ув`язнення.

У період ув`язнення ОСОБА_7 постійно утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для тривалого перебування людини, годували непридатною до споживання їжею, не надавали жодних засобів гігієни, обмежували у воді та відвідуванні вбиральні, відмовляли у наданні медичної допомоги. Тобто потерпілий перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але він не мав можливості вільно залишити місце утримання, чим ОСОБА_6 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ порушили вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження).

Отже, співробітник ФСБ РФ ОСОБА_6 за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягало у жорстокому поводженні з цивільним населенням, яке виразилось у завданні сильних фізичних страждань (побоїв і тілесних ушкоджень) незаконно утримуваному ОСОБА_7 з метою отримання інформації, яка його цікавила, тобто у катуванні останнього; утриманні потерпілого в камері непристосованій до тривалого перебування осіб, в антисанітарних умовах, позбавленні їжі та води (нелюдяне поводження); вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що полягало у нелегальному ув`язненні цивільної особи ОСОБА_7 , котрий перебуває під захистом; а також у відданні наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням, а саме на завдання сильних фізичних страждань (побоїв і тілесних ушкоджень) незаконно утримуваному ОСОБА_7 з метою отримання інформації, яка його цікавила, чим порушив ст. ст. 32, 147 Конвенції (заборона катування, нелегальне ув`язнення, нелюдяне поводження) та ст. 75(2)(а)(a.2) Додаткового протоколу І (заборона катування).

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням, в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також у віддані наказу на жорстоке поводження з цивільним населенням (у редакції статті 438 КК України на час вчинення кримінального правопорушення).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 02.12.2022 у ході якого проведено огляд адміністративного приміщення Білозерського районного суду Херсонської області, розташованому за адресою: Херсонська область, Херсонський район, с-ще Білозерка, вул. Д. Яворницького, 97, де у службових кабінетах виявлено та зафіксовано порушення обстановки, тривале перебування сторонніх людей. У камерах досудового утримання обвинувачених виявлено фрагменти липкої стрічки, розірвані полімерні стяжки, на стінах сліди бурого кольору у вигляді бризк та мазків;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 13.09.2025, відповідно до якого встановлено обставини щодо вчинення ОСОБА_6 відносно нього інкримінованого кримінального правопорушення;

-протоколом впізнання від 13.09.2025 за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7 , в ході якого він впізнав співробітника ОСОБА_8 ( ОСОБА_6 ) як особу, яка двічі його допитувала (29.06.2025, 30.06.2025) під час його незаконного ув`язнення з 28.06.2025 по 01.07.2025 у одній з камер Білозерського районного суду, надавав наказ на подальше ув`язнення, нанесення тілесних ушкоджень, погрожував примусовою працею. Після закінчення допитів надавав вказівки конвоїрам повернути потерпілого до камери;

-протоколом проведення огляду від 13.09.2025 з потерпілим ОСОБА_7 , під час якого оглянуто фототаблицю до протоколу огляду місця події від 02.12.2022, за адресою: АДРЕСА_3 та флеш-носії на яких наявні відеозаписи з безперервною відеофіксацією цієї слідчої дії. На світлинах та фрагментах відеозапису потерпілий у приміщенні Білозерського районного суду показав на ворота через які його завозили на подвір`я суду, камеру біля вбиральні де він перебував з 28.06.2025 по 01.07.2025, коридор та камеру № 1, де до нього військові ЗС РФ застосовували фізичну силу, а також показав на кабінет, де двічі (29.06.2025 та 30.06.2025) проводились його допити співробітником ФСБ РФ ( ОСОБА_6 ) та іншими військовослужбовцями ЗС РФ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.09.2025, яка надала показання, щодо незаконного затримання її чоловіка ОСОБА_7 ;

-проведено огляд інтернет-публікації, яка розміщена в загальнодоступній інформаційно-телекомунікаційної мережі «Телеграм», у соціальній групі « ОСОБА_10 », а саме оголошення «Увага! Шукаємо свідків та потерпілих», до якого прикріплено 3 фотозображення особи чоловічої статі, у тому числі на фоні стели «Херсон» на в`їзді до міста ( ОСОБА_6 ) та 1 відеозапис;

-проведено огляд інтернет-публікації, яка розміщена в загальнодоступній інформаційно-телекомунікаційної мережі «Телеграм», у соціальній групі «Воєнні злочини в Херсонській області», а саме оголошення правоохоронних органі про повідомлення про підозру співробітнику ФСБ ( ОСОБА_6 ) який катував людей на території Херсонської області;

-інформацією з військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо особи ОСОБА_6 , а також перебування його на територіях Херсонської та Миколаївської областей;

-отримано висновок судової портретної експертизи від 17.04.2024 № СЕ-19-24/8313-ФП, згідно якого у наданих файлах (копія паспорту, виявлені фотознімки у інтернет мережах) ймовірно зображена одна і та ж особа ОСОБА_6 ;

-отримано копію паспорту громадянина Російської Федерації серія НОМЕР_1 , в якому наявна фотографія ОСОБА_6 з зазначенням анкетних даних;

-отримано вимогу про судимості стосовно ОСОБА_6 ;

-отримано інформацію з ВЧ НОМЕР_2 Міністерства оборони України та з Управління СБУ в Херсонській області, згідно якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, уродженець м. Москва, РФ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 документований паспортом громадянина РФ серії НОМЕР_1 , виданим 11.06.2015 відділенням УФМС по місту Москва по району ОСОБА_11 , співробітник ФСБ;

-проведено огляд інтернет-публікації, яка розміщена на сайті «Миротворець», де встановлено дані про особу « ОСОБА_6 , дата рождения: 20.05.1995, Страна: Московия Адрес: АДРЕСА_5 . тел.: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ». Далі встановлені прикріплені три фотознімки чоловіка;

-протоколом огляду мобільного телефону за допомогою якого направлено повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства, прокурора або суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та відомості про те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

30.09.2025 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Разом із цим, письмове повідомлення про підозру останньому особисто не вручене, оскільки всіма вжитими можливими слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями встановити поточне місцезнаходження ОСОБА_6 на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження, на даний час не видається за можливе, оскільки останній переховуються від слідства та суду.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 30.09.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» № 199 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4 на 06.10.2025, 07.10.2025, 08.10.2025 для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення забезпечено вжиття усіх доступних заходів для інформування підозрюваної особи про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме на встановлений під час досудового розслідування мобільний номер, якими користується ОСОБА_6 , та до якого приєднано соціальну мережу «WhatsApp», було надіслано повідомлення про підозру, посилання на сайт Офісу Генерального Прокурора (на якому наявне повідомлення про підозру ОСОБА_6 ), повістки про виклик до слідчого та текстові повідомлення, що зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протокол огляду мобільного телефону від 30.09.2025).

Проте, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування на тимчасово окупованій території України, або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

На підтвердження цього, старшим слідчим відділу СУ ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_6 до відділу СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 09.10.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжі), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

Згідно з отриманою інформацією встановлено, що з 24.02.2022 по 09.11.2025 підозрюваний державний кордон України не перетинав.

Окрім цього, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та у будь-який час може виїхати на територію іншої держави.

Так, у ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, отримано відомості, що ОСОБА_6 на теперішній час умисно переховується на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація), що не виключає можливості переміщення підозрюваного в інші держави.

У зв`язку з чим, 06.11.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованої підозри та встановленні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області скеровано клопотання про обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без внесення застави.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування Російської Федерації вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації. Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907 року, територія Херсонської області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою збройних сил рф.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Пунктом 7 частини 1 статті 1-1 Закону визначено поняття «тимчасово окупована Російською Федерацією територія України» та встановлено, що це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

У ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; Суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; Територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією». Згідно з указаним Переліком Херсонська територіальна громада з 01.03.2022 по 11.11.2022 віднесена до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України.

Таким чином, зібраними в ході досудового розслідування доказами доведено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України (лівобережній території Херсонської області), або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, які відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону вважаються тимчасово окупованими територіями України.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним та оголошення його у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування.

Статтею 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень». Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 438 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Зібрані у кримінальному провадженні докази беззаперечно вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_6 належним чином повідомлений про проведення стосовно нього досудового розслідування, набуття ним статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, про необхідність явки до Слідчого управління ГУНП в Херсонській області для проведення слідчих та процесуальних дій, а також на те, що підозрюваний переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Тобто, притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, не надається можливим, але при цьому наявні достатні підстави для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно підозрюваного спеціального досудового розслідування злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Необхідність у допиті свідків та потерпілих в ході розгляду клопотання відсутня.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи його необгрунтованим та безпідставним, просила відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, якими клопотання обґрунтовується, приходить до наступного.

30.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

30.09.2025 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 174 від 28.08.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області, за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4 на 06.10.2025, 07.10.2025, 08.10.2025 для вручення останнім письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Однак, у вказані дати, будучи викликаним для допиту в якості підозрюваного та вручення йому підозри, останній у призначений час та місце без поважних причин не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

30.09.2025 ОСОБА_6 через Південний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги призначено захисника за призначенням адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до рапорту слідчого ОСОБА_6 у вказані дати не з`явився, на даний момент місцезнаходження останнього не встановлено.

09.10.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

06.11.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Відповідно до довідки на виконання доручення слідчого підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на окупованій частині Херсонської області (лівий берег Дніпра).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом. Повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Окрім того, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини у відповідності до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Не вирішуючи питання щодо доведеності обґрунтованості підозри та кваліфікації дій підозрюваного, а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах долучених до клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав, визначених ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання сторони обвинувачення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001724 від 05.11.2025 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення у кримінальному провадженні №0001724 від 05.11.2025 року спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена та заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1