В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/2816/25

Провадження № 1-кп/348/345/25

30 грудня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 16.10.2025 року щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно - технічною освітою, розлученого, не працюючого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше судимому:

-20.07.2018 вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу 1020 грн;

- 12.03.2021 вироком Яремчанського районного суду Івано-Франківської області за

ст. 297 ч. 3 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі;

- 12.04.2022 вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за

ч.2 ст.185,70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік -,

- 30.05.2022 вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області за

ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1,4 ст. 70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців-,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 Кримінального Кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

03 квітня 2025 року ухвалою Надвірнянського районного суду щодо ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд з наступними обмеженнями: заборона виходу з дому із 22:00 год. до 06:00 год. за винятком роботи в нічний час; заборона виїзду за межі Надвірнянського району без дозволу Надвірнянського ВП ГУНП в області; заборона відвідування кафе, барів, ресторанів, де реалізують спиртні напої на розлив; з`являтися для реєстрації в Надвірнянський ВП ГУНП в області 4 рази на місяць по суботах до 09-00 год.

10 квітня 2025 року ОСОБА_3 постановлено на облік в Надвірнянський районний відділ поліції ГУНП в області, як особу, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.

10 квітня 2025 року ОСОБА_3 ознайомлено з ухвалою Надвірнянського районного суду від 03.04.2025 про встановлення відносно нього адміністративного нагляду, попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та ознайомлено із правилами перебування під адміністративним наглядом, визначено дні коли він зобов`язаний приходити на реєстрацію до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що за адресою вулиця Тараса Шевченка, 3, м. Надвірна, Івано-Франківська область.

Однак в подальшому, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою ухилення від адміністративного нагляду, всупереч вимог пп. 1, 4 ухвали Надвірнянського районного суду від 03.04.2025 та в період часу з 12.04.2025 по 31.05.2025 та з 05.07.2025 по 25.10.2025 не з`являвся на відмітку -реєстрацію до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, що за адресою вулиця Тараса Шевченка, 3, м. Надвірна, Івано-Франківська область.

Окрім, того працівниками Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області виконувалось службове завдання по перевірці дотримання адміністративного нагляду ОСОБА_3 ,, а саме 17.07.2025, 29.08.2025, 23.08.2025, 20.08.2025, 31.08.2025, 03.09.2025, 06.09.2025, 10.05.2025 під час перевірки ОСОБА_3 по місцю проживання в період часу з 22:00 по 06:00 год., останній був відсутній за вказаною адресою.

2. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.. 395КК України, а саме: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

3. Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого статтею 395 Кримінального кодексу України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю.

Обвинувачений пояснив, що був присутній у Надвірнянському районному суді під час розгляду питання про встановлення йому адміністративного нагляду. Підтвердив, що ознайомлений з ухвалою суду від 03 квітня 2025 року, якою щодо нього встановлено адміністративний нагляд, зокрема встановлено обмеження: заборону виходу з житла у період із 22:00 до 06:00 години; заборону відвідування закладів, де реалізуються спиртні напої; обов`язок з`являтися для реєстрації до Надвірнянського районного відділу поліції кожної суботи.

10 квітня 2025 року його поставлено на облік як особу, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення його правил.

Надалі, без поважних причин, він залишив місце проживання та ухилявся від адміністративного нагляду, проживав у знайомого в місті Надвірна за іншою адресою, де систематично вживав алкогольні напої. Про зміну місця проживання працівників поліції не повідомляв, для реєстрації не з`являвся, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Підтвердив, що в період із 12 квітня по 31 травня 2025 року та з 05 липня по 25 жовтня 2025 року не з`являвся на відмітку (реєстрацію) до Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області.

У судовому засіданні обвинувачений висловив щире каяття, просив суд суворо його не карати. Пояснив, що має на утриманні шістьох дітей, з яких троє є неповнолітніми; одна дитина проживає разом із ним та його матір`ю. Повідомив, що готовий сплатити штраф із власних заощаджень, усвідомлює неправомірність своїх дій, припинив уживати алкоголь, щиро шкодує про вчинене та прагне виправитися.

Покази ОСОБА_3 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні, враховуючи повне визнання винуватості обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення за ст..395 України, просив розглянути справу у спрощеному порядку відповідно до вимог ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), та клопотав перед судом щодо недоцільності дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, обмежитися лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу.

Після роз`яснення стороні захисту положень ч.3 ст.349 КПК України, в тому числі, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини в апеляційному порядку, які ніким не оспорюються у даному кримінальному провадженні, захисник і обвинувачений у судовому засіданні зазначили, що вважають можливим розгляд проводити у спрощеному порядку, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що не оспорює обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, положення ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі та захисником роз`яснені.

4. Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст.337 КПК і обмежено допитом обвинуваченого, вивченням даних, які характеризують його особу, та дослідження матеріалів про речові докази.

У судовому засіданні також оголошені документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

У суду немає сумнівів у психічному стані обвинуваченого ОСОБА_3 і суд вважає його осудним.

У ході судового розгляду суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

5. Висновок суду щодо винуватості обвинуваченого.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що саме він самовільне залишення місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду без поважних причин.

Покази обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає такими, що повністю відповідають фактичним обставинам, встановленим судом, а також дослідженим матеріалам кримінального провадження, тому розцінює їх як достовірні, приймає як доказ його вини і вважає, що вони в сукупності з дослідженими в ході судового розгляду доказами можуть бути покладені в основу обвинувального вироку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Ці докази свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому суд дійшов висновку про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за 395 КК України.

6. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України суд вважає щире каяття.

Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 обвинувальним актом не встановлено.

7. Мотиви призначення судом покарання.

Прокурор вважає необхідним, враховуючи тяжкість і обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його щире каяття, призначити обвинуваченому покарання за ст.395 КК у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн та вирішити долю речових доказів.

Сторона захисту в судових дебатах звертає увагу суду на те, що обвинувачений визнав вину, розкаявся, шкодує за свій вчинок, тому погоджується із думкою прокурора про призначення покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, те що ним відповідно до кваліфікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК) вчинений проступок.

Судом також враховуються обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Так, визначаючи міру покарання суд враховує, що обвинуваченим вчинене одне закінчене умисне кримінальне правопорушення.

З даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 випливає, що він має визначене і постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується незадовільно, має добрий стан здоров`я, на обліку у психіатричному кабіні не перебуває. Перебуває на обліку нарколога із діагнозом F-10.2 За соціальними зв`язками: розлучений, має трьох неповнолітніх дітей, проживає із матір`ю та дитиною. Обвинувачений працездатний, однак офіційно не працевлаштований, працює по тимчасових заробітках, має мінливий дохід, раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочині, нове кримінальне правопорушення вчинив у період незанятої і непогашеної у встановленому законом порядку судимості.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

З урахуванням наявності обставин, які пом`якшують покарання, за відсутності обставин, які обтяжують призначене покарання, враховуючи особу обвинуваченого, що він в цілому за матеріалами справи характеризується незадовільно, наявність трьох неповнолітніх дітей, враховуючи його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, суд, керуючись ст.ст.53,65-67 КК України, вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 основне покарання за ст.395 КК України обрати обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових правопорушень.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Цивільний позов у даному кримінальну провадженні не заявлявся у зв`язку із тим, що кримінальним проступком не заподіяна шкода.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст.100 КПК України.

На досудовому розслідуванні обвинуваченому запобіжний захід не обирався, підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 349, 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і пред`явити в суд документ про сплату штрафу.

Судимість вважається погашеною після сплати штрафу.

Речові докази:

-Матеріали справи адміністративного нагляду на ОСОБА_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1