провадження № 1-в/361/253/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Броварський районний відділ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області подав до Броварського міськрайонного суду Київської області заяву про вирішення питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 засуджений 09.08.2022 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Надалі, 28.04.2023 ОСОБА_3 засуджений Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. на підставі 4.4 ст. 53 КК України розстрочено сплату штрафу на 10 місяців рівними частинами 1700 грн щомісяця, в якому вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2022 не вказаний та не врахований.

Після цього, 03.07.2023 ОСОБА_3 засуджений Дніпровським районним суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Попередні вироки Броварського міськрайонного суду Київської області у такому вироку не вказані та не враховані. За таких обставин орган пробації просить вирішити питання щодо порядку застосування покарання за наявності декількох вироків щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання учасники судового розгляду не прибули, належним чином були повідомлені про дату, час і місце проведення судового розгляду клопотання.

Представник Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Прокурор подав заяву, в якій зазначив, що подання органу пробації підтримує, проти його розгляду не заперечує.

Засуджений в судове засідання не прибув, належним чином був повідомлений про дату та час проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на такі обставини суд вважає за можливе розглянути вказане вище подання органу пробації за відсутності представника органу пробації, прокурора та засудженого.

Відповідно до частини 4 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Фіксування судового розгляду клопотання за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям учасників відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.

Перевіривши клопотання, дослідивши долучені до нього матеріали, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, суд має право вирішувати питання інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму ВСУ №11«Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21.12.1990 року, суд вправі вирішувати лише ті питання, які не зачіпають суті вироку та не погіршують становище засудженого.

Зі змісту пункту 25 Постанови випливає, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися в стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок. При призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також не допустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст. 70, 71 КК України.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 засуджений 09.08.2022 Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Надалі, 28.04.2023 ОСОБА_3 засуджений Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. на підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочено сплату штрафу на 10 місяців рівними частинами 1700 грн щомісяця, в якому вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2022 не вказаний та не врахований.

Після цього, 03.07.2023 ОСОБА_3 засуджений Дніпровським районним суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Попередні вироки Броварського міськрайонного суду Київської області у такому вироку не вказані та не враховані. За таких обставин орган пробації просить вирішити питання щодо порядку застосування покарання за наявності декількох вироків щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З аналізу наведених вище положень Постанови Пленуму ВСУ №11, суд не вбачає перешкод для самостійного виконання трьох вище зазначених вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , разом з тим, суд в цьому випадку не має процесуальних повноважень в порядку, передбаченому п. 11 ч. 1ст. 539 КПК України, вирішувати питання, які зачіпають суть вироку, змінюють його.

Суд наголошує, що клопотання не містить конкретної вимоги, яким саме чином слід вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків і які труднощі виникають при виконанні вказаних вироків.

Однак з метою недопустимості погіршення становища засудженого та порушення суті вироків самостійному виконанню.

Керуючись ст. 117, 535, 537, 539 КПК України, ст. 12, 26 КВК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Броварського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків задовольнити.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 09.08.2022, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік; вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 28.04.2023, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, на підставі ч.4 ст. 53 КК України розстрочено сплату штрафу на 10 місяців рівними частинами 1700 грн щомісяця; вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 03.07.2023, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1