Справа №: 398/6555/25
провадження №: 1-кс/398/1813/25
УХВАЛА

Іменем України

"28" листопада 2025 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2025 року за №0000420, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 25.06.2025 року за №0000420, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що органом досудового розслідування проводиться розслідування кримінального провадження №0000420, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме: 13.06.2025 року до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від фізичної особи про те, що місцеві мешканці організовують постачання заборонених в обігу речовин для подальшого збуту, здійснюють їх фасування, перевезення та збут шляхом розкладання «закладок» та пересилань за допомогою ТОВ «Нова Пошта» у всі регіони України.

26 листопада 2025 року, в період часу з 11 год 50 хв по 12 год 00 хв було проведено обшук в приміщенні відділення №2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, будинок № 107, де в посилці з ТТН №0170 виявлено та вилучено 1 зіп-пакет з речовиною рослинного походження, яку поміщено до спецпакету NPU 5750210, та в подальшому постановою про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами від 27.11.2025 року визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Учасники справи, належним чином, повідомлені про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися.

Слідчий та прокурор подали заяви, відповідно до яких просили розгляд клопотання проводити у їх відсутність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, додані до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

В провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000420, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, а саме: 13.06.2025 року до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від фізичної особи про те, що місцеві мешканці організовують постачання заборонених в обігу речовин для подальшого збуту, здійснюють їх фасування, перевезення та збут шляхом розкладання «закладок» та пересилань за допомогою ТОВ «Нова Пошта» у всі регіони України

26 листопада 2025 року, в період часу з 11 год 50 хв по 12 год 00 хв було проведено обшук в приміщенні відділення №2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, будинок № 107, де в посилці з ТТН №0170 виявлено та вилучено 1 зіп-пакет з речовиною рослинного походження, яку поміщено до спецпакету NPU 5750210.

Постановою слідчого від 27.11.2025 року, відповідно до ст. 100 КПК України, вилучене майно визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно зі ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлене необхідністю встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також дане майно має доказове значення у кримінальному провадженні. Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту може призвести до знищення майна або розпорядження ним в інший спосіб, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення належного зберігання слідів вчиненого кримінального правопорушення, з метою проведення судових експертиз, а також з метою запобігання ризикам, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2025 року за №0000420, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження, на 1 зіп-пакет з речовиною рослинного походження, яку поміщено до спецпакету NPU 5750210, вилучений 26.11.2025 року в ході проведення обшуку в приміщенні відділення №2 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: Кіровоградська область, місто Олександрія, проспект Соборний, будинок № 107.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1