Номер справи 1-279/2011
Номер провадження 1-в/171/104/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.25 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове подання начальника відділу №14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника відділу №14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання мотивують тим, що на обліку у відділі пробації №14 з 25.07.2013 року перебуває ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 27.09.2011 р. Петровським районним судом м. Донецька за частиною 2 статті 186 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, за ухвалою Кіровського районного суду м. Макіївка від 19.03.2013 року згідно зі ст. 82 КК України невідбута частина покарання замінена більш м`яким у вигляді виправних робіт на строк 1 рік 11 місяців 2 дні з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми заробітку. 16.09.2013 року засуджений ОСОБА_5 був поставлений на облік та належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді виправних робіт. В цей же день за постановою відділу №14 йому встановлені дні явки на реєстрацію перший та третій понеділки кожного місяця, винесене попередження за несвоєчасне прибуття за викликами для постановки на облік. Засудженому було видано направлення до Мар`їнського районного центру зайнятості для працевлаштування до 01.10.2013 року. Однак засуджений не з`явився для реєстрації в перший та третій понеділки жовтня місяця 2013 року без поважної причини та не став на облік в центрі зайнятості до 01.10.2013 року, не працевлаштувався без поважних на те причин, за що 31.10.2013 року йому винесене попередження та вдруге видано направлення до центру зайнятості для працевлаштування до 10.11.2013 року, але ОСОБА_5 не став на облік в центрі зайнятості, самостійно не працевлаштувався без поважних причин, а також не з`явився для реєстрації у визначений час. 12.11.2013 року Мар`їнським РВ було спрямовано подання до Мар`їнської міжрайонної прокуратури про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України стосовно засудженого ОСОБА_5 . З 16.12.2013 року засуджений не з`являвся на реєстрацію до Мар`їнського РВ, чим знову порушив умови відбування покарання у виді виправних робіт. 23.01.2014 року надійшло повідомлення із СВ Мар`їнського РВ ГУМВС України в Донецькій області про те, що 02.11.2013 р. було внесено в ЄРДР кримінальне провадження № 0002646 за ч.3 ст.15. ч.3 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_5 27.01.2014 року Мар`їнським районним судом Донецької області була винесена ухвала про оголошення у розшук ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

Представник пробації до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання.

Засуджений у судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали подання, суд доходить висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Вироком Петровського районного суду м. Донецька від 27.09.2011 року за частиною 2 статті 186 КК України ОСОБА_5 засуджено до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Кіровського районного суду м. Макіївка від 19.03.2013 року згідно зі ст. 82 КК України невідбута частина покарання замінена більш м`яким у вигляді виправних робіт на строк 1 рік 11 місяців 2 дні з відрахуванням в дохід держави 20 (двадцяти) відсотків із суми заробітку.

Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 27.01.2014 року засудженого оголошено в розшук у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.

26.03.2014 року Мар`їнським РВ ГУМВС України в Донецькій області заведена ОРС№ 58-2286.

Відповідно до ст. 152 КВК України передбачено, що підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; Закон України про амністію; акт про помилування; прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

У статті 80 КК України передбачено підстави звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Згідно положень ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності строків зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

Ухилення від відбування покарання - це умисне діяння (дія або бездіяльність) засудженого, спрямоване на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку до виконання.

Якщо обвинувальний вирок не приведений у виконання не з вини засудженого, то такі дії не можна кваліфікувати як ухилення від відбування покарання.

Перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, оскільки засуджений, будучи ознайомленим з призначеним покаранням, своїми діями або бездіяльністю, не виконував вирок суду, що свідчить про ухилення від відбування покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, крім того, ОСОБА_5 був оголошений у розшук, тому строк давності виконання обвинувального вироку на підставі ч. 3 ст. 80 КК України зупинився, а будь-яких переконливих доводів щодо проведення належної та у встановленому законом порядку перевірки, якими згадані обставини були б спростовані, суду не наведено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника відділу №14 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1