РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Провадження № 1-кп/510/357/25

Справа № 510/1122/25

08 жовтня 2025 рокум. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника заявника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001080 від 23 серпня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишневецьке Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_6 є власницею спеціалізованого вантажного сідлового тягача «Renault» моделі «Premium 460 DXI», державний номер НОМЕР_1 .

На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року було накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом.

28 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області вказаний арешт було скасовано в частині заборони зберігання та використання майна без скасування заборони на його відчуження.

На думку представника заявника, станом на сьогодні, відпала потреба в арешті вантажного сідлового тягача «Renault» моделі «Premium 460 DXI», державний номер НОМЕР_1 , оскільки стороною обвинувачення було зібрано повну та чітку доказову базу, проведено слідчі дії та експертизи.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив суд його задовольнити та скасувати арешт транспортного засобу, якій належить ОСОБА_6 .

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, залишив вирішення питання на роздум суду та зазначив, що на стадії досудового розслідування були виконані всі необхідні процесуальні дії.

Розглянувши клопотання та заслухавши пояснення осіб, які приймали участь при його розгляді, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 25 червня 2025 року вказане клопотання було залишено без задоволення у зв`язку з його передчасністю, однак, на теперішній час, з заяви захисника обвинуваченого стало відомо, що ОСОБА_5 було мобілізовано, а відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України, у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби суд зупиняє судове провадження до його звільнення.

Отже, вирішення питання стосовно підтвердження, що обвинувачений дійсно призваний на військову службу потребує часу, тому судом вирішено повернутися до розгляду клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 , оскільки ч. 1 ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти

своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Частина 1 ст. 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обтяження відповідного майна арештом становить втручання держави на мирне володіння майном у значенні другого речення першого пункту ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Таке втручання має відбуватися із чітким, послідовним дотриманням вимог національного закону та забезпеченням гарантій захисту основоположних прав особи, має бути законним та пропорційним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово звертав увагу, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним, п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом».

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогам охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Таким чином, суд враховує, що власник майна не є стороною у кримінальному проваджені, відповідно до обвинувального акту не причетний до вичиненого кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 та, як власник майна, має обмеження у зв`язку з його арештом, а тому клопотання адвоката ОСОБА_4 , який представляє інтереси власника майна ОСОБА_6 має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-174, 314, 369, 370, 371, 372, 392, 393, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 серпня 2023 року, на спеціалізований вантажний сідловий тягач Renault моделі Premium 460 DXI, державний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_7