УХВАЛА

17 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника підозрюваної адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Колона, Іваничівського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування об`єднаних кримінальних проваджень за єдиним спільним номер внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002088 від 08.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 357, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 384 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 05.08.2019, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив та мету, направлену на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме квартирою АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 294 від 10.03.2004, вирішила незаконно заволодіти правом на зазначене майно за наступних обставин.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи обізнаною про те, що власник майна ОСОБА_7 є особою похилого віку, має обмежену дієздатність через часткову втрату зору та слуху, не може в повній мірі самостійно виконувати свої обов`язки та усвідомлювати свої дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння належного ОСОБА_7 майном шляхом обману, запропонувала останньому купити його квартиру за 20000 доларів США, на що останній погодився.

У подальшому, 05.08.2019 ОСОБА_4 під приводом оформлення документів купівлі-продажу квартири, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 у приміщенні П`ятої Львівської державної нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки 69, використовуючи обмежені фізіологічні здібності ОСОБА_7 , повідомила останньому неправдиві відомості про те, що для купівлі квартири йому необхідно підписати документи у нотаріуса, не роз`яснивши змісту таких документів.

ОСОБА_7 , зважаючи на свої обмежені фізіологічні здібності, увійшов в довіру до ОСОБА_4 та повіривши неправдивим відомостям, які вона йому надала, підписав довіреність, посвідчену державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за № 3-1498, в якій містилися недостовірні відомості про те, що ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_4 вчиняти дії з правовими наслідками від його імені, володіти і розпоряджатись всім його майном, зокрема, квартирою АДРЕСА_2 , вартість якої на момент вчинення злочину становила 689 750 грн, що відповідно до примітки ст. 185 КК України є майновою шкодою у особливо великих розмірах.

Однак, у подальшому ОСОБА_7 усвідомив наслідки підписаної ним довіреності та скасував її у передбачений законом спосіб, у зв`язку з чим ОСОБА_4 з причин, які не залежали від її волі, не змогла довести до кінця свої дії, спрямовані на незаконне шляхом обману заволодіння майном ОСОБА_7 , а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 27.09.2019, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету, направлену на протиправне заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме квартирою АДРЕСА_4 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно за № НОМЕР_1 від 03.03.2000, виданого на підставі розпорядження № 103 виконавчого комітету народних депутатів Львівської міської ради Львівської області, незаконно заволоділа правом на майно за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаною про те, що власник майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_5 , - ОСОБА_9 є особою похилого віку, має обмежену дієздатність через хворобу, не може в повній мірі самостійно виконувати свої обов`язки та усвідомлювати свої дії, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння належним ОСОБА_9 майном шляхом обману та зловживання довірою останнього, 27.09.2019 прибула разом з ОСОБА_9 до приміщення П`ятої Львівської державної нотаріальної контори за адресою: вул. Генерала Чупринки, 69, м. Львів, де під приводом купівлі-продажу його квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , та використовуючи особисті документи ОСОБА_9 , надала останньому неправдиві відомості щодо подальшої долі його права на майно, внаслідок чого ОСОБА_9 , підписав довіреність, посвідчену державним нотаріусом П`ятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстровану в реєстрі нотаріальних дій за № 3-1841, в якій містилися неправдиві відомості про те, що ОСОБА_9 уповноважує ОСОБА_4 вчиняти дії з правовими наслідками від його імені, володіти і розпоряджатись всім його майном, зокрема квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , вартість якої на момент вчинення злочину становила 1 584 000 грн, що відповідно до примітки ст. 185 КК України є майновою шкодою у особливо великих розмірах.

Однак, у подальшому ОСОБА_9 усвідомив наслідки підписаної ним довіреності та скасував її у передбачений законом спосіб, у зв`язку з чим ОСОБА_4 з причин, які не залежали від її волі, не змогла довести до кінця свої дії, спрямовані на незаконне шляхом обману заволодіння майном ОСОБА_10 , а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, однак не пізніше 05.08.2019, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, а саме, з ОСОБА_11 та іншими на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи корисливий мотив та мету, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння майном шляхом обману, а саме об`єктом нерухомості - будинком за адресою: АДРЕСА_6 , який на праві приватної власності належав ОСОБА_12 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 2-2071 від 16.10.2007, посвідченого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою, вирішила незаконно заволодіти вказаним майном за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаною про те, що власник вказаного майна - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється померлим від ІНФОРМАЦІЯ_3 , законних правонаступників та нащадків, які б могли успадкувати його майно не має, усвідомлюючи відсутність в неї законних підстав для переоформлення приватної власності на об`єкт нерухомого майна, який належить ОСОБА_12 , вирішила розробити план, відповідно до якого право власності на все майно ОСОБА_12 мало перейти до неї або іншої підконтрольної їй особи.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 залучила до своєї незаконної діяльності ОСОБА_11 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, яким довела до відома роль кожної особи та порядок подальших дій з метою заволодіння майном ОСОБА_12 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на протиправне заволодіння чужого майна шляхом обману, а саме об`єкта нерухомості - будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_6 , вмовила ОСОБА_11 за грошову винагороду в розмірі 500 доларів США, що станом на момент вчинення злочину становило 12 870 грн, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці, але не пізніше 05.08.2019 подати до Миколаївського районного суду Львівської області заяву про встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, діючи за вказівкою ОСОБА_4 . 05.08.2019 ОСОБА_11 за своїм особистим підписом подала до Миколаївського районного суду Львівської області заяву про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, ОСОБА_11 , дотримуючись вказівок та визначеного ОСОБА_4 плану щодо незаконного заволодіння чужим майном, 22.08.2019 прибула до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори за адресою: м. Львів, вул. Зелена 2, та перебуваючи у даному приміщенні, володіючи інформацією про те, що нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_6 , є об`єктом приватної власності іншої особи подала державному нотаріусу Четвертої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_13 заяву про прийняття спадщини за законом, яка була посвідчена та зареєстрована в загальному порядку за № 1398 від 22.08.2019.

В подальшому, ОСОБА_11 відповідно до розробленого ОСОБА_4 злочинного плану, під час проведення судового засідання Миколаївського районного суду Львівської області 26.09.2019 надала неправдиві відомості щодо наявності родинних відносин з ОСОБА_12 , який не є її батьком. Даний факт було також підтверджено під час судового засідання неправдивими показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_14 .

Далі, на підставі наданих неправдивих відомостей ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_14 суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_15 виніс рішення № 2-о/447/68/19 (справа № 447/1743/19) від 26.09.2019, яким визнав та встановив факт батьківства ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , над ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зобов`язав відділ державної реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області, внести зміни в актовий запис № 6 від 20.03.1995, де у графі «відомості про батька, записати батьком « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України» та у графі: «по батькові змінити з « ОСОБА_16 » та « ОСОБА_17 », що дало змогу ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та іншим невстановленим на даний час особам внести зміни до Державних реєстрів актів цивільного стану, внаслідок чого було виготовлено документи, які встановлюють право власності на майно ОСОБА_12 .

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_11 за вказівками ОСОБА_4 повторно, 31.01.2020 прибула до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори та, перебуваючи у даному приміщенні, подала державному нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом, до якої долучила змінені відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області офіційні документи, а саме паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_18 , довідку про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру, свідоцтво про народження ОСОБА_18 , від 04.12.2019, де в графі «Батько» вказаний ОСОБА_12 , виготовлені технічні документи на об`єкт нерухомості, а також сформовані на підставі рішення суду витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на підставі яких видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 2-83 від 31.01.2020 та внесено відомості про реєстрацію права власності у спадковому реєстрі на об`єкт нерухомості, а саме житлового будинку, який розташовану за адресою: АДРЕСА_6 , за ОСОБА_18 .

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_11 та іншими невстановленими на даний час особами, продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, маючи умисел на реалізацію (продаж) будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , підшукали в якості покупця особу, а саме ОСОБА_19 , яка не була обізнана щодо законності набуття права власності на вказане майно, та 17.07.2020, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , уклали договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_6 , який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_20 та зареєстрований в реєстрі за № 2023. Внаслідок вказаних незаконних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , яка діяла на виконання вказівок ОСОБА_4 , власником нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_6 , стала ОСОБА_19 .

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , та іншими невстановленими на даний час особами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи шляхом введення в оману суду щодо встановлення факту батьківства ОСОБА_12 над ОСОБА_11 , використовуючи змінені за рішенням суду офіційні документи, ввели в оману особу, уповноважену на вчинення юридично значущих дій з метою зміни права власності на об`єкт нерухомого майна, та шахрайським способом заволоділи об`єктом нерухомого майна, а саме, будинком за адресою: АДРЕСА_6 , вартість якого станом на 17.07.2020 становила 2 192 500,00 грн, що відповідно до примітки ст. 185 КК України є майновою шкодою у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_4 , дотримуючись раніше розробленого плану щодо протиправного заволодіння чужого майна шляхом обману, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , надала завідомо неправдиві відомості в суді, чим ввела в оману суд за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Миколаївського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Мазепи 29, м. Миколаїв, Львівської області, будучи залученою відповідно до цивільного законодавства як свідок до розгляду цивільної справи № 447/1743/19 за заявою ОСОБА_11 про встановлення факту батьківства ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , склавши «Присягу свідка», ознайомившись з правами та обов`язками свідка, а також будучи попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а саме про кримінальне відповідальність за завідомо неправдиві показання свідка, 26.09.2019 в період часу з 15 год 18 хв до 15 год 31 хв, знаходячись в залі судового засідання Миколаївського районного суду Львівської області, маючи умисел, спрямований на дачу завідомо неправдивих показань під час судового засідання, з метою створення штучних доказів родинних відносин між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх кримінальну караність, а також неправдивість надання нею показань та бажаючи, щоб суд вважав їх за правдиві, навмисно повідомила недостовірні відомості про родинні відносини між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , чим ввела в оману суд та штучно створила хибне уявлення про батьківство над ОСОБА_11 померлого у 25.03.2018 ОСОБА_12 .

Внаслідок надання ОСОБА_4 неправдивих відомостей в суді суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_15 26.09.2019 виніс рішення за № 2-о/447/68/19 (справа № 447/1743/19), яким встановив юридичний факт, а саме визнав факт батьківства ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , над ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та зобов`язав Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Перемишлянського районного управління юстиції у Львівській області внести зміни в актовий запис № 6 від 20.03.1995, де у графі «відомості про батька, записати батьком « ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України» та у графі: «по батькові змінити з « ОСОБА_16 » на « ОСОБА_17 », що дало змогу внести зміни до Державних реєстрів актів цивільного стану, що дало змогу ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_11 та іншим невстановленим слідством особам виготовити документи, які встановлюють право власності на майно ОСОБА_12 .

Крім того, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на легалізацію майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно-небезпечного предикатного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, усвідомлюючи, що скоює дії з майно, здобутим злочинним шляхом, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_6 , умисно, з корисливих мотивів, вчинив протиправні дії, пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, передбачені у ст. 5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», зокрема, здійснили операції з майно, одержаним злочинним шляхом.

Так, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, у період часу з 05.08.2019 по 17.07.2020, іншого точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, внаслідок вчинення суспільно-небезпечних протиправних діянь, що передували легалізації (відмиванню) доходів, а саме незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману - будинком АДРЕСА_6 , вартість якого становить 2 192 500,00 грн, усвідомлюючи незаконне походження майна, а також маючи право на розпорядження ним, перебуваючи у приміщенні приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_20 , розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , легалізували його шляхом укладення 17.07.2020 договору купівлі-продажу будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_20 та зареєстрований в реєстрі за № 2023, та його продажу для ОСОБА_19 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України, а саме у розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому у особливо великих розмірах, завідомо неправдивих показаннях свідка.

12.12.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , громадянці України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України.

Причетність підозрюваної ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Разом з тим, у відповідності до 177 КПК України, слід зазначити обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, що виправдовують тримання під вартою підозрюваного, а саме, необхідністю запобігти спробам останнього:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, є те, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозру у вчинені резонансних злочинів, та те, що ОСОБА_4 сильних соціальних зв`язків на території України не має, а тому існує ризик втечі підозрюваної за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, тобто знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні шахрайства в особливо великих розмірах вчинене за попередньою змовою групою осіб, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм вчинення злочину, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрювана знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи, грошові кошти отримані злочинним шляхом, печатки та банківські картки тощо.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків, відомі місця їх проживання, мобільні телефони, а тому остання у разі незастосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зможе незаконно впливати на свідків шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які входять до групи осіб, причетних до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, а тому ОСОБА_4 буде незаконно впливати на свідків та очевидців через інших осіб. Тому, існує ризик того, що підозрювана буде перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрювана ОСОБА_4 є пенсійного віку, постійних доходів не має, а тому є ризик, що підозрювана буде продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 липня 2020 р. - 2197 грн., тобто 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб становить 175 760 грн.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_4 на підставі зібраних доказів обгрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому у особливо великих розмірах, а саме те, що вона заволоділа нерухомим майном на суму 2 192 500, 00 грн, а також, враховуючи суспільний резонанс злочинів у яких підозрюється ОСОБА_4 , є підстави вважати, що наявний виключний випадок, що дозволяє вважати, що застава у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання останньою, покладених на неї обов`язків. Отже, до підозрюваної необхідно застосувати заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та становить суму, якою остання незаконно заволоділа (легалізувала), тобто 2 192 500,00 грн.

Тому, відносно ОСОБА_4 , з урахуванням обставин кримінальних правопорушень у вчиненні яких вона підозрюється, зважаючи на його майновий та сімейний стан, існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, системність вчинення тяжких злочинів, необхідно при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою визначити заставу в розмірі 2 192 500, 00 грн., що відповідає майновому стану підозрюваної, сумі коштів, якими вона незаконно заволоділа в результаті вчинення злочинів у яких він підозрюється та місцезнаходження яких на даний час досудовим розслідуванням не встановлено.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою - неможливе.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу:

- наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаних кримінальних правопорушень;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, який є працездатною та здоровою особою, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив його задоволити.

Підозрювана ОСОБА_4 та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної, захисника, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом вставлено, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування об`єднаних кримінальних проваджень за єдиним спільним номер внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002088 від 08.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 357, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 384 КК України.

12.12.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , громадянці України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри.

Слідством зібрано достатні фактичні дані, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Вивченням ОСОБА_4 на даний час встановлено, що вона працездатна, раніше не одноразово судима, одружена, має пряму можливість виїхати за межі України, оскільки неодноразово перебувала за кордоном, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає. З наданих стороною захисту епікрізів не вбачається заборони утримання підозрюваної під вартою. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Слідчий суддя рахує про доведенням наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, а також, існують достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен виходити з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

А тому, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд прийшов до висновку, що слід застосувати до неї запобіжний захід тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Оскільки, ОСОБА_4 на підставі зібраних доказів обгрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому у особливо великих розмірах, а саме те, що вона заволоділа нерухомим майном на суму 2 192 500, 00 грн, а також, враховуючи суспільний резонанс злочинів у яких підозрюється ОСОБА_4 , є підстави вважати, що наявний виключний випадок, що дозволяє вважати, що застава у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання останньою, покладених на неї обов`язків.

Враховуючи викладені вище обставини, вважаю за необхідне визначити підозрюваній ОСОБА_4 розмір застави, що становить 1 000 000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений, вважаю за необхідне покласти на підозрювану наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні чи/або суду, за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про зміну місця проживання чи фактичного перебування та роботи; повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про відлучення з місця проживання у разі необхідності, крім відвідування закладів охорони здоров`я; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Колона, Іваничівського району Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 384 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 лютого 2026 року.

Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду негайно.

Утримувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали до 12 лютого 2026 року.

Одночасно визначити розмір застави, що становить 1 000 000 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні чи/або суду, за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про зміну місця проживання чи фактичного перебування та роботи;

- повідомляти слідчого, прокурора у даному кримінального провадженні, про відлучення з місця проживання у разі необхідності, крім відвідування закладів охорони здоров`я;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 12 лютого 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайно му виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_21