Справа №949/1909/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дубровиця клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0003695 від 15 квітня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2024 року гр. ОСОБА_4 згідно Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» призваний до лав Державної прикордонної служби України ІНФОРМАЦІЯ_1 під час загальної мобілізації.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 231-ОС від 23 березня 2024 року солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації зараховано у списки військової частини та поставлено на всі види забезпечення. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 239-ОС від 26 березня 2024 року солдата ОСОБА_4 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації призначено на посаду гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє і по даний час.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною радою України приймає Президент України. Відповідних рішень Президентом України не приймалось, таким чином, станом на лютий 2025 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 36-BB від 05 лютого 2025 року солдату ОСОБА_4 гранатометнику другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано частину щорічної основної відпустки за 2025 рік тривалістю 15 календарних днів з місцем проведення відпустки в м. Харків, з 10 лютого 2025 року. До виконання службових обов`язків приступити 28 лютого 2025 року.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, проходячи службу на посаді гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності причин поважного характеру, 28 лютого 2025 року не пізніше 08 години 30 хвилин не з`явився вчасно із відпустки до розташування підрозділу прикордонної комендатури, який на той час тимчасово дислокувався за адресою: АДРЕСА_1 , залишившись за місцем свого фактичного проживання, в м. Харків, де в подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував до 20 травня 2025 року (прибув до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та приступив до виконання службових обов`язків).

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу до військової частини військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану).

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив подане ним клопотання задоволити у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 раніше за ст.ст. 407, 408 КК України до кримінальної відповідальності не притягувався, виявив намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби та командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ) не заперечує проти продовження проходження ним військової служби в Збройних Силах України.

Водночас, зазначив, що на даний час ОСОБА_4 вже проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), а тому є всі підстави для надання можливості ОСОБА_4 , після постановлення ухвали, і надалі продовжувати проходження ним військової служби у вказаній військовій частині.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні зазначене клопотання підтримав.

При цьому вказав та підтвердив, що вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, надає добровільну згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки вже повернувся до військової частини та продовжує нести військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Суд, дослідивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом і таке звільнення здійснюється виключно судом.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 8 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як зазначено в ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом, що визначено ч. 1 ст. 286 КПК України.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ №69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Так, в ході досудового розслідування, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про намір повернутися до військової частини для продовження військової служби, а також, у порядку ст. 287 КПК України, подав прокурору письмову заяву про надання згоди на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Із письмової згоди, яка надійшла від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ), вбачається, що командування військової частини надає згоду на продовження проходження військової служби в Збройних Силах України солдатом ОСОБА_4 , який скоїв самовільне залишення військової частини.

Отже, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, раніше за ст. 407, 408 КК України до кримінальної відповідальності не притягувався, у вчиненому обвинувачений розкаявся та став на шлях виправлення, оскільки на даний час виявив бажання на продовження проходити військову службу у Збройних Силах України і т.в.о.командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надав згоду на продовження несення ним військової служби в Збройних Силах України.

Крім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 401, 407 КК України, ст.ст. 284-286, 288 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0003695 від 15 квітня 2025 року - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Вовчанськ, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, неодруженого, військовослужбовця Збройних Сил України, гранатометника другого відділення інспекторів прикордонної служби першої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_3 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00003695 від 15 квітня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка знаходиться в АДРЕСА_2 .

Зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, після набрання ухвалою законної сили, надати можливість продовжити проходження ОСОБА_4 військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1