Справа № 930/50/21
Провадження №11-кп/801/1050/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 24.08.2020 та за № 0000299 від 11.05.2023,

за апеляційною скаргою прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 з поданими до неї доповненнями на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року,

яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Торчин Хмільницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не має постійного місця проживання, громадянина України, раніше судимого:

04.08.2016 Хмільницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт;

09.11.2016 Хмільницьким міським судом Вінницької області за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, 4. 1 ст. 297, ч.1, 4 ст. 70, 72 КК України до 3 років 6 місяців 12 днів позбавлення волі;

06.05.2021 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі;

21.07.2023 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за с. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі;

визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_8 в пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 115 КК України визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання, у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання, невідбуте ОСОБА_8 згідно з вироком Бердичівського міжрайонного суду від 21.07.2023 і остаточне покарання призначено ОСОБА_8 у вигляді 7(семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 його строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі з 28.08.2020 по 26.12.2022 та з 02.06.2023 по дату набрання вироком законної сили та з урахуванням положень ч. 6 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом під час судового розгляду кримінального провадження з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі з 26.12.2022 по 11.04.2023.

До вступу вироку в законну силу залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2020, на: чотири сліди взуття які зафіксовані на фотоплівку та поміщенні до спец пакету НПУ ГСУ INZ 2036018; Записник зеленого кольору та коричневого кольору які поміщенні до спец пакету НПУ ГСУ INZ 2036016 ; мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «Dolby» в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 у середині якого знаходиться сім карта мобільного оператора ПрАТ «Водафон» N? НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «JAT-LX1» в корпусі синього кольору ІМЕ НОМЕР_4 IMEI НОМЕР_5 без сім карти, мобільний телефон марки «PHILIPS» моделі «Xenlum E169» в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_6 IMEI НОМЕР_7 у середині якого знаходиться сім карта мобільного оператора ПрАТ «Водафон» та мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6300» в корпусі сірого кольору які поміщенні до спец. пакету НПУ ГСУ INZ 2036019 ; змив РБК який упаковану до паперової коробки НПУ ГСУ ; полімерний пакет який упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; змив з поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; змив з поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; два сліди папілярних узорів пальців рук які упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; Ніж із дерев`яною ручкою який упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; змив з поверхні паркану який упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; подушку яку упаковано до картонної коробки яку опечатано биркою із підписами понятих та слідчого; дві наволочки, простирадло та підодіяльник які упаковано до картонної коробки яку опечатано биркою із підписами понятих та слідчого;

Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2020, на чоловічу кофту.

Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2020 на чоловічі штани та 4 (чотири) чоловічі сорочки.

Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.08.2020, на пару чоловічих шльопанців.

Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.05.2023, на мобільний телефон Motorola E 13 2/64 GB ІМЕІ1: НОМЕР_8 , та ІМЕІ: 2: НОМЕР_9 .

Скасовано арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 08.06.2023, на мобільний телефон "Redmi 10", модель 21061119AG, imeil: НОМЕР_10 , imei2: НОМЕР_11

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.06.2023, на: мобільний телефон Redmi 9a ieil: НОМЕР_12 , імеі2: НОМЕР_13 , у якому знаходяться сім-карта з номером НОМЕР_14 та сім-карта з номером НОМЕР_15 ; зарядну станцію - павербанк «Mophie», чорного кольору, s/n 0424.

Речові докази :

1. Чотири сліди взуття які зафіксовані на фотоплівку та поміщенні до спец пакету НПУ ГСУ INZ 2036018; змив РБК який упаковану до паперової коробки НПУ ГСУ; полімерний пакет який упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; змив з поверхні внутрішньої ручки вхідних дверей який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; змив з поверхні зовнішньої ручки вхідних дверей який упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; два сліди папілярних узорів пальців рук які упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; ніж із дерев`яною ручкою який упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; змив з поверхні паркану який упаковано в паперовий конверт НПУ ГСУ; подушку яку упаковано до картонної коробки яку опечатано биркою із підписами понятих та слідчого; дві наволочки, простирадло та підодіяльник; светер сірого кольору із вставками чорного кольору; чотири сорочки блакитного кольору, світло коричневого кольору, темно коричневого кольору, зелено-червоного кольору; штани чорного кольору із полосами світлого кольору; шльопанці чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання до камер зберігання речових доказів Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій та скляну банку з металевою кришкою, яку передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено знищити;

2. Записник зеленого кольору та коричневого кольору, які поміщенні до спец пакету НПУ ГСУ INZ 2036016; мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «Dolby» в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_1 IMEI НОМЕР_2 у середині якого знаходиться сім карта мобільного оператора ПрАТ «Водафон» N? НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «JAT-LX1» в корпусі синього кольору ІМЕ НОМЕР_4 IMEI НОМЕР_5 без сім карти, мобільний телефон марки «PHILIPS» моделі «Xenlum E169» в корпусі чорного кольору IMEI НОМЕР_6 IMEI НОМЕР_7 у середині якого знаходиться сім карта мобільного оператора ПрАТ «Водафон» та мобільний телефон марки «Nokia» моделі «6300» в корпусі сірого кольору які поміщенні до спецпакету НПУ ГСУ INZ 2036019, ухвалено повернути потерпілому ОСОБА_9 ;

3. Мобільний телефон Motorola E 13 2/64 GB, який передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області. та павербанк «Mophie», чорного кольору, s/n424, який передані до камери схову Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, ухвалено конфіскувати у дохід держави.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1 912 грн.

Процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 98 256,70 грн. віднесено на рахунок держави.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задоволено повністю.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 майнову шкоду, у розмірі 4 300 (чотири тисячі триста) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задоволено повністю.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 майнову шкоду, у розмірі 7 250 (сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що 24 серпня 2020 року близько 06 год. він знаходився в будинку АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди прибув за невстановлених обставин.

В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_12 , з метою реалізації якого ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, невстановленим пласким колючо-ріжчучим предметом типу клинка ножа, що мав обушок та гостре лезо, наніс ОСОБА_12 не менше шести ударів в область грудної клітки та живота, спричинивши тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_12 помер на місці.

Так, відповідно до висновку експерта N? 782 від 25.09.2020 при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено множинні різані та колото-різані проникаючі поранення грудної клітини, живота й верхніх кінцівок, 3 ушкодженням м?яких тканин, внутрішніх органів та судин, що ускладнилися розвитком гострої масивної крововтрати та скупченням крові в навколосерцевій сумці з тампонадою серця (гемотампонада).

Смерть ОСОБА_12 настала від зазначених множинних різаних та колото-різаних проникаючих поранень грудної клітки, живота й верхніх кінцівок, з ушкодженням м?яких тканин, внутрішніх органів та судин, що ускладнилось гострою масивною крововтратою та гемотампонадою серця.

Між зазначеними ушкодженнями, що належать до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що мають ознаки небезпеки для життя в момент спричинення, та смертю ОСОБА_12 є прямий причинний зв?язок.

Після цього ОСОБА_8 покинув місце події та приховав предмет, яким наносив удари ОСОБА_12 .

Оцінивши в сукупності встановлені обставини, дослідивши та проаналізувавши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, згідно з вимог ст. 94 КПК України, суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час судового провадження не встановлено доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому він підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України .

Крім цього, згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_8 достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово було продовжено, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.

Так, 09.05.2023 близько 16:00 години у ОСОБА_8 , який знаходився біля подвір?я будинку N? АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося у приміщенні будинку за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на території подвір?я за адресою: АДРЕСА_1 , де шляхом відчинення вхідних дверей будинку, які не були зачинені запираючими пристроями, проник до його приміщення, звідки, таємно, повторно, в період воєнного стану скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 7250 гривень, що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходилися в скляній банці у шафі в одній із кімнат вказаного будинку, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на вказану суму.

Окрім того, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово було продовжено, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.

Так, 27.05.2023 близько 23:00 години у ОСОБА_8 , який знаходився біля подвір?я будинку N? АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося у приміщенні будинку за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, в умовах воєнного стану, проник на територію подвір?я за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відчинення металопластикового вікна будинку, проник до його приміщення, звідки таємно, повторно в період воєнного стану скоїв крадіжку майна, що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: грошових коштів у сумі 4300 гривень, які знаходилися під пральною машинкою, спричинивши своїми діями матеріальний збиток на суму 4300 гривень, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Окрім того, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України N? 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово було продовжено, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності, за наступних обставин.

Так, 28.05.2023 в період часу з 22 годин 00 хвилин по 23 годин 00 хвилин, більш точний час не встановлено, перебуваючи за місцем проживання свого знайомого ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_1 , спілкувався із останнім. Під час розмови ОСОБА_8 , помітив у ОСОБА_13 мобільний телефон Redmi 10, після чого у ОСОБА_8 , виник раптовий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій, суспільно небезпечні наслідки, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з ліжка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 повторно, в період воєнного стану скоїв крадіжку майна, що належало ОСОБА_13 , а саме: мобільного телефону Redmi 10 6/128 gb, iMeil: НОМЕР_10 , iei2: НОМЕР_16 , вартість якого 4266,67 гривень, спричинивши своїми діями матеріальний збиток на вказану суму, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Такі дії ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Також просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 18.01.2026 з одночасним визначенням застави у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 242 240,00 гривень.

Основні доводи апеляційної скарги з доповненнями:

-суд першої інстанції не повністю та з порушеннями дослідив докази обвинувачення, а саме: неповно дослідив показання свідків, потерпілого та експерта, проігнорував та не зазначив у вироку ту частину показань, яка має суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, фактично спотворивши їх.

Зокрема, у вироку зазначено лише частину показань допитаних осіб та повністю не зазначено, та не досліджено наступні показання:

- свідка ОСОБА_14 , який під час допиту в судовому засіданні 07.05.2021 повідомив, що бачив ОСОБА_8 ввечері 24.08.2020 (після вбивства) і той був одягнений в інший одяг, відмінний від того, в який той був одягнений ввечері 23.08.2020 (напередодні вбивства);

- свідка ОСОБА_15 , яка під час допиту в судовому засіданні 07.05.2021, яка повідомила, що приблизно о 7 год. 20 хв. 24.08.2020 проходила повз бесідку, біля якої напередодні вбивства бачила ОСОБА_8 , і того вже там не було;

- свідка ОСОБА_16 , який під час допиту в судовому засіданні 07.05.2021 повідомив, що приблизно о 2 год. 30 хв. 24.08.2020 він бачив ОСОБА_8 у тому одязі, в якому той був раніше, а наступного дня приблизно о 17 год. вже в іншому одязі;

- свідка ОСОБА_17 , який в судовому засіданні 25.07.2022 повідомив, що бачив ОСОБА_8 в селі Никифорівці напередодні вбивства;

- свідка ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні 25.07.2022 повідомила, що бачила ОСОБА_8 23.08.2020 біля хати, у якій пізніше відбулося вбивство;

-свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні 15.09.2022 повідомив, що в п`ятницю

, тобто 21.08.2020, знаходився вдома у ОСОБА_12 разом із ОСОБА_20 вони грали в карти. Убитий був відлюдькуватий, незнайомців до хати не запрошував, про наявність ворогів не розповідав. Свідок був присутній, коли проводився огляд місця події та бачив якусь подушку, яка лежала біля забору;

-потерпілого ОСОБА_9 (брат загиблого), який під час допиту в судовому засіданні 07.02.2022 повідомив, що ОСОБА_12 любив вранці відчиняти двері на вулицю і в садок щоб провітрити будинок;

-свідка ОСОБА_21 , який під час допиту в судовому засіданні 28.09.2023 повідомив, що бачився із загиблим напередодні смерті, той про наявність погроз від будь кого не повідомляв, наявністю великої суми грошей не вихвалявся. Наступного дня був присутній при огляді місця події в якості понятого, обстановка в будинку не була порушена;

- свідка ОСОБА_22 , яка під час допиту в судовому засіданні 28.09.2023 повідомила, що їхала із загиблим 22.08.2020 в одному автомобілі і той про будь-які конфлікти із будь-ким не повідомляв, а 24.08.2020, з його слів, мав намір вранці їхати на лікування до санаторію «Авангард»;

-експерта ОСОБА_23 , який під час допиту у судовому засіданні 14.03.2023, серед іншого, повідомив, що запах людини не міг проникнути всередину коробки після упакування об?єктів, які ним досліджувалися у ході судових одорологічних експертиз, навіть якщо дати потримати це упакування людині. Крім того, навіть якщо на об?єкті будуть присутні 1000 різних зразків запаху, то собака здатна виявити той запах, який їй дадуть для порівняння;

Показання вказаних свідків та експерта суд у цій частині не дослідив та не відобразив у вироку.

- у вироку не відображено та не враховано під час ухвалення судового рішення лист директора Департаменту митного аудиту та обліку осіб від 11.09.2023 про те, що відповідно до відомостей з інформаційних баз даних митне оформлення товарів, цінностей громадянином республіки беларусь ОСОБА_12 за період з 01.01.2019 по 01.09.2023 не виявлено, який був досліджений в судовому засіданні 04.08.2025;

- суд не навів жодних мотивів, з яких відкинув висновок експерта від 04.04.2024 за результатами судової психологічної експертизи процесу відтворення ОСОБА_8 обстановки та обставин події під час слідчого експерименту від 08.09.2020;

- суд не навів жодних мотивів, з яких відкинув висновок експерта № 462 від 04.09.2020 за результатами судової одорологічної експертизи, відповідно до якої зразок запаху ОСОБА_8 має спільне родове походження зі зразком запаху, вилученим із поверхні подушки, яка у свою чергу вилучена при огляді місця події;

- судом безпідставно відкинуто показання свідка ОСОБА_24 про те, що вона бачила ОСОБА_8 за день чи два до вбивства в с. Никифорівці, і той ходив і заглядав у вікна, хоча суд дослідив ці показання та без спотворення відтворив їх у вироку.

- прокурор не погоджується з мотивами суду, з яких він визнав протокол слідчого експерименту від 08.09.2020 неналежним, незаконним та недопустимим доказом, оскільки суд не виявив та не констатував жодних процесуальних порушень, допущених при проведенні цієї слідчої дії та при складанні протоколу за її результатами;

-на думку прокурора, суд безпідставно визнав неналежним, незаконним та недопустимим доказом висновок експерта № 456 від 01.09.2020 судової одорологічної експертизи, а також безпідставно не взяв до уваги обставину, зазначену у самому висновку експерта про те, що видимих порушень цілісності пакування не виявлено, а саме пакування обмотане папером білого кольору, клейкою плівкою типу скотч, капроновою ниткою, до якої кріпиться бирка із підписами понятих, слідчого, спеціаліста, що також підтверджується ілюстративною таблицею.

- звертає увагу на те, що на технічному носії, який наявний у матеріалах кримінального провадження, міститься лише звуковий запис судових засідань з 21.01.2021 по 24.10.2023 без відеофіксації, а технічні записи судових засідань від 19.03.2021 та від 24.04.2025, під час яких допитано ОСОБА_8 , не дають можливості зрозуміти та сприйняти його показання через неналежну якість звукової фіксації. При цьому під час допитів ОСОБА_8 надав послідовні пояснення щодо обставин вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_12 та вчинення ряду крадіжок. Натомість наведені у вироку пояснення ОСОБА_8 не відповідають тим, які він надав у ході судових засідань 19.03.2021 та від 24.04.2025, та які не зафіксовані на технічному носії.

-прокурор посилається на неправильне застосування положень ст.71 КК України під час призначення ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст.185 КК України та незастосування положень ст.70 КК України, оскільки епізоди таємного викрадення чужого майна, які інкримінуються ОСОБА_25 у цьому кримінальному провадженні, вчинені в травні 2023 року, тобто до ухвалення 21.07.2023 вироку Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області;

- також прокурор зазначає, що судом неправильно застосовано положення ч.5 ст.72 КК України та ч.6 ст.72 КК України під час зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду в строк відбування покарання та строк перебування під домашнім арештом в строк відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу з доповненнями та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги з доповненнями в частині призначення нового розгляду кримінального провадження, однак не заперечували щодо задоволення в частині зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання та строку перебування під домашнім арештом в строк відбування покарання.

Потерпілий ОСОБА_9 про апеляційний розгляд повідомлявся належним чином, однак у судове засідання 20.11.2025 не з`явився, подавши 11.11.2025 заяву про розгляд справи без його участі, тому прокурор, захисник та обвинувачений не заперечували щодо проведення судового розгляду у його відсутність.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, зокрема, повинно бути ухвалене згідно з нормами матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

З огляду на ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, окрім іншого, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки; за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші; висновки суду, викладені у судовому рішенні мають істотні суперечності.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За приписами п.1 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються:

1) у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення;

мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Непереконливі висновки суду першої інстанції, які в основному ґрунтуються на викривлених показаннях свідків, потерпілого, експертів, відсутність аргументованих відповідей на абсолютно логічні і нескладні питання, які підлягають з`ясуванню та об`єктивній оцінці, а також не спростовані судом доводи сторони обвинувачення про достатність та допустимість доказів, свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Зокрема, виправдовуючи ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд першої інстанції у вироку зазначив лише частину показань допитаних свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , потерпілого ОСОБА_9 , експерта ОСОБА_23 .

З мотивувальної частини оскаржуваного вироку також вбачається, що аналіз, оцінку і співвідношення доводів сторони обвинувачення із доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, суд не зробив.

Крім того, судом першої інстанції у вироку не відображено та не надано належної оцінки листу директора Департаменту митного аудиту та обліку осіб від 11.09.2023, який був досліджений під час судового розгляду 04.08.2025.

Також суд не навів жодних мотивів, з яких відкинув висновок експерта від 04.04.2024 за результатами судової психологічної експертизи процесу відтворення ОСОБА_8 обстановки та обставин події під час слідчого експерименту від 08.09.2020 та висновок експерта № 462 від 04.09.2020 за результатами судової одорологічної експертизи, відповідно до якої зразок запаху ОСОБА_8 має спільне родове походження зі зразком запаху, вилученим із поверхні подушки, яка у свою чергу вилучена при огляді місця події.

Крім цього, судом не зазначено істотних порушень КПК України з яких він визнав протокол слідчого експерименту від 08.09.2020 неналежним, незаконним та недопустимим доказом.

Визнаючи неналежним, незаконним та недопустимим доказом висновок експерта № 456 від 01.09.2020 судової одорологічної експертизи, судом першої інстанції не спростовано доводи прокурора про те, що у самому висновку зазначено про те, що видимих порушень цілісності пакування не виявлено, а саме пакування обмотане папером білого кольору, клейкою плівкою типу скотч, капроновою ниткою, до якої кріпиться бирка із підписами понятих, слідчого, спеціаліста, що також підтверджується ілюстративною таблицею.

Фактично з мотивувальної частини оскаржуваного вироку вбачається, що аналіз, оцінку і співвідношення доводів сторони обвинувачення із доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження, суд не зробив.

Ураховуючи відсутність оцінки судом першої інстанції всіх наявних у матеріалах кримінального провадження доказів окремо, з точки зору належності та допустимості, і в сукупності, з точки зору всебічності, достатності та взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення, які відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, тобто такими порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на відсутність ретельного дослідження судом першої інстанції вищевказаних обставин та неналежну оцінку досліджених судом доказів, колегія суддів не може прийти до висновку поза розумним сумнівом про відсутність у діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зазначені порушення є підставами для скасування судового рішення, оскільки в апеляційній скарзі з доповненнями сторона обвинувачення не заявляла клопотання про повторне дослідження доказів, тому вони не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду в межах ст. 404 КПК України, що є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, відповідно до п.7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо не виконано вимоги про фіксування судового провадження за допомогою технічних засобів фіксування кримінального провадження в суді першої або апеляційної інстанції.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади здійснення судочинства, однією з яких є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.

Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.

Положеннями ч.5 ст.27 КПК України передбачено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на долученому до справи диску міститься лише звуковий запис судових засідань з 21.01.2021 по 24.10.2023 без відеофіксації.

Крім того, технічні записи судових засідань від 19.03.2021 та від 24.04.2025, під час яких відбувався допит ОСОБА_8 , не дають можливості зрозуміти та сприйняти його показання через неналежну якість звукової фіксації.

При цьому на запит суду апеляційної інстанції районним судом було надано архівні копії технічних записів судових засідань у даному провадженні, на яких також відсутня відеофіксація судових засідань, що проведені протягом вказаного періоду.

Також на архівній копії технічні записи судових засідань від 19.03.2021 та від 24.04.2025 судового допиту ОСОБА_8 не дають можливості зрозуміти та сприйняти його показання через неналежну якість звукової фіксації.

Так, сторона обвинувачення зазначає, що під час вказаних допитів обвинувачений ОСОБА_8 надав послідовні пояснення щодо обставин вчинення ним умисного вбивства ОСОБА_12 та вчинення ряду крадіжок, а наведені у вироку показання ОСОБА_8 не відповідають тим, які він надав під час судових засідань 19.03.2021 та від 24.04.2025, які не зафіксовані на технічному носії.

Вирішуючи питання про те, як зазначені обставини вплинули на законність ухваленого судом рішення, а також визначаючи «рівень істотності» не дотримання наведених вимог кримінального процесуального Закону, колегія суддів ураховує те, що стороною обвинувачення оспорюється зміст показів обвинуваченого ОСОБА_8 , викладених судом першої інстанції у вироку.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, ретельно перевірити усі докази кримінального провадження, з належною їх мотивацією, в тому числі, взяти до уваги інші доводи, які зазначалися в апеляційнній скарзі прокурора, та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення у відповідності до приписів, передбачених ст. 370, 374 КПК України.

Відповідно до ст. 415 КПК України при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Вирішуючи у відповідності до ч. 1 ст. 197, ст. 331, п. 3 ч. 1 ст. 419 КПК України питання щодо запобіжного заходу, колегія суддів виходить із наступного.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, прокурор наполягав на продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, зокрема, на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись на волі, може впливати на свідків, потерпілих та експертів у даному кримінальному провадженні, переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення їх імовірності.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

При встановленні ризиків апеляційний суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

Установлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання від 7 до 15 років позбавлення волі раніше неодноразово судимий, востаннє 06.05.2021 за ч.2 ст. 185 КК України, не має постійного місця проживання, не має у володінні житла, не має дітей, постійного місця роботи, а отже і тісних соціальних зв`язків, а тому під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, існують підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою суду від 26.12.2022 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який ухвалою від 07.02.2023 змінено на домашній арешт в нічний період доби.

Разом з тим, під час дії зазначеного запобіжного заходу ОСОБА_8 неодноразово порушив покладені на нього обов`язки знаходитися за місцем проживання, що підтверджується інформацією із відділу поліції № 5 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

Зокрема, ОСОБА_8 був відсутній за місцем проживання під час перевірки в наступні дні: 13 та 27 лютого, 1,3,6,8,10,13,15,17,20,22 та 24 березня 2023 року, а також 29 квітня, 4,9,12,15,19,23,26 та 29 травня 2023 року.

Отже, існують підстави вважати, що у період дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час ОСОБА_8 не лише не виконав його умови, а й вчинив нові кримінальні правопорушення, ураховуючи висунуте обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000299 від 11.05.2023.

Також колегія суддів ураховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від потерпілого та свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, продовжує існувати ризик впливу на потерпілих, свідків та експертів, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

З огляду на викладене, відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та дають суду підстави вважати, що ОСОБА_8 , може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, колегія суддів ураховує строк розгляду кримінального провадження та вважає за доцільне визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора, суду;

- утриматись від спілкування з свідками, потерпілими та експертами у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

.Крім того, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Отже, на підставі викладеного та керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 410, 411, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 з поданими до неї доповненнями - задовольнити.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.115, ч. 4 ст. 185 КК України - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 18.01.2026 з одночасним визначенням застави у виді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 242 240,00 гривень.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4