УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представників власника майна ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000016 від 18.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, підрозділом Територіального управління БЕБ в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000016 від 18.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Одеської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ДП «МТП «Південний» , зловживаючи своїм службовим становищем та діючи за попередньою змовою зі службовими особами АТ «Дніпровський стрілочний завод» та ТОВ «ВКП «Тако» , здійснили розтрату та заволодіння державних коштів в особливо великих розмірах шляхом здійснення закупівлі залізничного обладнання за завідомо завищеною вартістю. Сума завищення вартості становить більше 7 млн грн.

Установлено, що упродовж 2024 року службовими особами ДП «МТП «Південний» в ході виконання «Плану закупівель підприємства» організовано та проведено процедури закупівель залізничного обладнання №№ UA-2024-03-14-010947-a, UA-2024-07-18-008022-a та UA-2024-09-02-008069-a, загальною очікуваною вартістю 20 млн. 979 тис. грн. без ПДВ, участь у яких приймало ТОВ «ВКП Тако», яке фактично без проведення конкурентних процедур визначено переможцем зазначених закупівель.

За результатами проведених зазначених закупівель між ДП МТП «Південний» та ТОВ «ВКП Тако» упродовж 2024 року укладено три договори на постачання залізничного обладнання (стрілочна продукція виробництва Дніпровського стрілочного заводу», рейкова продукція, стикова продукція) на загальну суму 24 999 930 грн. з ПДВ.

В свою чергу, аналізом операцій з реалізації АТ «Дніпровський стрілочний завод» аналогічної стрілочно-рейкової продукції на адресу АТ «Укрзалізниця», ПАТ «Полтавський Гірничо-Збагачувальний Комбінат», підприємства корпорації «Детек», ПРАТ «Арселорміттал Кривий Ріг» та інших підприємств, за цінами які у 1,5 - 2 рази є нижчими за ціни постачання предмету закупівлі на ДП «МТП Південний».

Зважаючи на вищевикладене, різниця у вартості між реалізацією ТОВ «ВКП «ТАКО» залізничного обладнання на адресу ДП «МТП`ПІВДЕННИЙ» та вартістю його придбання у АТ «ДНІПРОВСЬКИЙ СТРІЛОЧНИЙ ЗАВОД» та інших суб`єктів господарювання складає 7 137 436 грн в т. ч.: за договором поставки від 02.04.2024 № Т/СН-83/24 складає 1 907 532 грн з ПДВ, за договором поставки від 08.08.2024 № Т/СН-267/24 складає 2 621 304 грн з ПДВ та за договором поставки від 30.09.2024 № Т/СН-324/24 складає 2 608 600 грн з ПДВ, які перераховані на розрахункові рахунки ТОВ «ВКП Тако» та в подальшому привласнені.

Також встановлено, що службовими особами ДП «МТП Південний» організовано та проведено закупівлю UA-2025-02-28-006215-a залізничного обладнання (стрілочна продукція, стикова продукція) очікуваною вартістю 5 млн. 248 тис. грн. без ПДВ (6 млн. 297 тис. грн. з ПДВ), переможцем якого визначено ТОВ «ВКП Тако» з остаточною пропозицією 5 184 660 грн. без ПДВ (6 221 592 грн. з ПДВ).

Встановлено, що службовими особами ДП МТП «Південний» під час організації тендерних процедур з метою надання переваг та забезпечення перемоги ТОВ «ВКП Тако», посадовим особам вказаного підприємства заздалегідь надавалась інформація про предмет закупівлі, вимоги до предмета закупівлі, обсяги наявного фінансування, та спільно з представниками ТОВ «ВКП Тако» здійснювали розробку тендерної документації з урахуванням індивідуальних особливостей продукції, що виробляється виключно підконтрольним АТ «Дніпровський стрілочний завод» або перебуває у наявності у пов`язаних підприємств, що унеможливлювало участь у тендерних процедурах інших учасників.

У той же час, інформування посадових осіб ТОВ «ВКП Тако» про проведення ДП «МТП «Південний» закупівель залізничного обладнання ще до оприлюднення в електронній системі закупівель інформацію про публічну закупівлю було забезпечено посадовими особами ДП «МТП «Південний», а саме: заступником директора по матеріально-технічному забезпеченню ОСОБА_8 , начальник відділу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_9 , заступником начальника відділу матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_10 .

У подальшому, з метою усунення інших потенційних учасників закупівлі, посадові особи ДП «МТП «Південний» спільно з посадовими особами ТОВ «ВКП Тако» розроблено узгоджену тендерну документацію з урахуванням продукції виробництва АТ «Дніпровський стрілочний завод» або яка є у наявності пов`язаних підприємств.

У той же час, з метою штучного формування завищеної очікуваної вартості предмета закупівлі генеральний директор ВКП «Тако» ОСОБА_4 , за участю підконтрольних співробітників вказаного підприємства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підготував та направив до ДП «МТП «Південний» комерційну пропозицію з завідома завищеними цінами. З тієї ж метою ОСОБА_13 вступив у змову з директором ТОВ «Будіндустрія», ТОВ «ЗРС» ОСОБА_14 та службовими особами зазначених підприємств з метою направлення від їх імені фіктивних комерційних пропозицій на адресу ДП «МТП «Південний», з аналогічно завищеними цінами.

Також, під час проведення зазначеної публічної закупівлі, посадовими особами АТ «Дніпровський стрілочний завод» з метою формування уяви відсутності попередньої змови з ТОВ «ВКП Тако» у системі прозоро на адресу ДП «МТП Південний» направлено запит щодо поділу предмета закупівлі на лоти з метою прийняття участі АТ «Дніпровський стрілочний завод» у закупівлі.

В той же час, діючи на виконання заздалегідь розроблено спільного плану щодо привласнення коштів державного підприємства, уповноваженою особою ДП «МТП Південний» ОСОБА_15 , в порушення принципу максимальної економії, було надано відмову у задоволені вказаного запит з формальним посиланням на недоцільність поділу предмета закупівлі на лоти.

За результатом чого, 18.03.2025 ТОВ «ВКП «Тако» визнано переможцем з остаточною пропозицією 5 184 660 грн. без ПДВ (6 178 392 грн. з ПДВ), що більше ніж на 2 млн. грн. вище за ринкову вартість.

На підставі вищевикладеного в діях посадових осіб ТОВ «ВКП «Тако», ДП «МТП «Південний» та АТ «Дніпровський стрілочний завод», ТОВ «Будіндустрія», ТОВ «ЗРС» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою відшукання та вилучення речей і документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення 12.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено:

-мобільний телефон марки Samsung galaxy S25 s/n IMEI НОМЕР_1 ;

-грошові кошти в сумі 6150 доларів США;

-грошові кошти в сумі 200 Євро.

Вказане майно постановою детектива 12.11.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

04.12.2025 на адресу Одеської обласної прокуратури надійшла ухвала Київського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 якою постановлено клопотання про арешт майна повернути прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.

Прокурор у клопотанні зазначає, що враховуючи, що вилучений мобільний телефон може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, коло осіб, причетних до нього, переписку, фото-, відеоматеріали та інші цифрові сліди, які мають доказове значення, а грошові кошти можливо отримані за результатом вчинення злочину, вказане майно визнано речовими доказами. З огляду на те, що вилученому мобільному телефоні потенційно містяться інформація доказового значення тому детективом у кримінальному провадженні, винесено постанови про призначення судової комп`ютерно-технічної експертизи, за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», проведення якої доручено експертам Одеського НДЕКЦ МВС України. Окрім того, в ході проведення обшуку, власником майна та іншими особами не було надано жодних документів чи пояснень, що підтверджують законне походження вилучених грошових коштів, їх джерело, призначення та законність зберігання у відповідних сумах. З огляду на характер кримінального правопорушення, що розслідується та склад його об`єктивної сторони, грошові кошти можуть бути отримані унаслідок протиправної діяльності, перебувати у зв`язку із предметом злочину або відображати рух незаконних фінансових благ, що є суттєвим для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні. Разом з тим, досудовим розслідуванням вживаються заходи, направлені на встановлення джерела походження вилучених грошових коштів, їх відповідності критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів, у зв`язку чим, 04.12.2025 на адресу відповідних компетентних органів, а саме: ГУ ДПС в Дніпропетровській області, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області області та НКЦПФР направлені запити про майновий стан та спосіб життя останнього як фізичної особи так і директора, керівника, засновника чи бенефіціарного власника суб`єктів господарської діяльності.

На підставі вищевикладеного процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також забезпечення кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених письмово.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 на електронну пошту суду направила письмові заперечення, які підтримала в судовому засіданні, окремо зазначила, що вилучені під час обшуку грошові кошти належить матері ОСОБА_4 ОСОБА_16 , які одержані останньою у якості виплат, пов`язаних з Голокостом, від міжнародної організації, підтверджуючі документи надаються представником. Зауважила, що під час обшуку був добровільно наданий доступ до мобільного телефону, наданий код, тому не було правових підстав для його вилучення, а було право здійснити пошук, виявлення та фіксацію даних, що на ньому містяться під час проведення слідчої дії із залученням спеціаліста. Зазначила, що клопотання ґрунтується на припущеннях та є таким, що штучно утворює підставу для втручання у право власника володіти та користуватись своїм майном. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку адвоката ОСОБА_6 , просила залишити клопотання детектива без задоволення.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими прокурор обґрунтовує його задоволення, письмові заперечення представника власника майна, вислухавши думку учасників судового засіданні, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, на думку слідчого судді, вилучені грошові кошти мають ознаки майна, яке отримане в результаті неправомірних дій, а тому є важливими доказами можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України та накладення арешту на них є необхідним для збереження цих речових доказів та недопущення їх знищення.

Слідчий суддя критично ставиться до наведених доводів адвоката ОСОБА_6 , щодо належності грошових коштів матері ОСОБА_4 ОСОБА_16 та отримання їх легальним шляхом, а саме отримання ОСОБА_16 виплат, пов`язаних з Голокостом, від міжнародної організації. Також, не надано доказів проживання ОСОБА_16 разом із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , відсутністю останньої під час проведення слідчої дії, що може свідчити про штучне створення позиції представників щодо належності грошових коштів вже після проведення відповідного обшуку.

Крім того, зазначені обставини є предметом перевірки під час подальшого досудового розслідування. При цьому слідчий суддя враховує, що зазначені грошові кошти були вилучені саме за місцем мешкання особи - ОСОБА_4 , що за версією органу досудового розслідування може бути причетним до вчинення злочину проти власності, пов`язаної з привласненням, розтратою майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

Так, слідчий суддя відхиляє доводи представників, щодо належності ОСОБА_16 вилучених грошових коштів, оскільки наразі достеменно не доведена природа та легальне джерело їх походження.

Щодо доводів представників, відносно того, що відсутні підстави для накладення арешту на майно третіх осіб, слідчий суддя звертає увагу представника, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Вилучені стороною обвинувачення під час обшуку мобільний телефон може містити електронні відомості та файли, що мають значення для цього кримінального провадження, а тому є важливим доказом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Накладення арешту на вилучений мобільний телефон необхідно для виконання призначеної судової комп`ютерно-технічної експертизи, за експертною спеціальністю 10.9 «Дослідження комп`ютерної техніки та програмних продуктів», проведення якої доручено експертам Одеського НДЕКЦ МВС України, з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки зазначені в ухвалі слідчого судді про повернення клопотання прокурору усунуті та клопотання про накладення арешту майна підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.93, 100, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000016 від 18.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.11.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung galaxy S25 s/n IMEI НОМЕР_1 ;

- грошові кошти в сумі 6 150 доларів США; грошові кошти в сумі 200 Євро,

шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до скасування арешту у встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на уповновноваженого детектива, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 18.11.2024.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1