Справа № 136/94/26
провадження №1-кп/136/5/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 02.01.2026 та додані до нього матеріали, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росоша, Липовецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичною речовиною, обіг якої обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.12.2005, діючи умисно, в листопаді 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, проходячи повз місцевий став у селищі Липовець Вінницького району, помітив дикоростучу рослину коноплі, з якої зірвав верхівкові частини з листям та насінням та переніс їх до гаражного приміщення за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив руками листя та в подальшому періодично вживав зазначену речовину шляхом куріння через виготовлений саморобний пристрій.

У подальшому, 09.01.2026 працівниками ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду від 07.01.2026, проведено обшук у домоволодінні ОСОБА_2 за вищевказаною адресою, за наслідками якого на горищі гаражного приміщення виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/102-26/752-НЗПРАП від 13.01.2026 є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, масою 36,83 г у перерахунку на висушену речовину.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, загальною масою (у перерахунку на висушену речовину) 36,83 г, що згідно таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 із змінами та доповненнями перевищує невеликі розміри, однак не перевищує великі розміри наркотичних засобів даного виду (понад 5 грам, але менше 500 грам).

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинення кримінального проступку, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, ст.382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена «поза розумним сумнівом».

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.309 КК України, як як незаконне придбання, виготовлення та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується добре; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, доходу не має, тому суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді обмеження волі на певний строк.

Разом з тим, зваживши на обставини, що пом`якшують покарання засудженого - щире каяття, сприяння слідству, вчинення кримінального правопорушення вперше, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком встановивши його тривалість достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На переконання суду, іспитовий строк буде дисциплінувати засудженого, привчати до додержання законів, оскільки він не виправданий, а проходить випробування від результатів якого залежить подальша його доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне відбуття покарання, що сприятиме формуванню у нього звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази та процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Речові докази: канабіс у перерахунку на висушену речовину масою 36,83 г., екстракт канабісу у перерахунку на висушену речовину масою 0,09 г., речовину масою 30,7 г, яка не містить наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, фрпагмент полімерної пляшки з слідами нашарування коричневого кольору, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 8 022 (вісім тисяч двадцять дві) гривні 60 коп.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4