КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11п/824/667/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4

представника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві подання голови Шевченківського районного суду м. Києва про вирішення питання щодо визначення підсудності клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року у справі №757/35458/25-к у кримінальному провадженні №0000564, за Печерським районним судом м. Києва,-

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшло зазначене подання голови місцевого суду, внесене на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2025 року, якою постановлено матеріали клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року, справа №757/35458/25-к у кримінальному провадженні №0000564, направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання щодо визначення підсудності за Печерським районним судом м. Києва.

Подання мотивоване тим, що органом досудового розслідування у вказаному провадженні є Центральний апарат Державного бюро розслідувань, який розташований у Печерському районі м. Києва, а судовий контроль здійснюється слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва.

При цьому, ОСОБА_6 також звернувся з клопотанням про скасування арешту майна безпосередньо до Печерського районного суду м. Києва.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подане подання, а також власника майна ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення подання місцевого суду, дослідивши доводи подання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом статті 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції, в тому числі, коли після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Згідно з положеннями частини другої статті 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотання сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За змістом частини першої статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до частини шостої статті 34 КПК України суд, якому направлено кримінальне провадження з іншого суду, розпочинає судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання незалежно від стадії, на якій в іншому суді виникли обставини, передбачені частиною першої цієї статті.

Згідно пункту 10 частини першої статті 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень пункту 24 цієї статті, судове провадження є кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими обставинами.

Системний аналіз зазначених правових норм, а також визначень термінів «кримінальне провадження» (пункт 10 частини першої статті 3 КПК України) та «судове провадження» (пункт 24 частини першої статті 3 КПК України) дає підстави вважати, що кримінальне провадження у розумінні статті 34 КПК України є тотожним поняттю «судове провадження».

З урахуванням наведеного, направлення кримінального провадження з одного суду до іншого суду в порядку, передбаченому положеннями статті 34 КПК України, можливе лише після направлення справи до суду першої інстанції у порядку, передбаченому статтею 291 КПК України, для розгляду її по суті за правилами глав 27, 28 цього Кодексу.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі №571/196/18-к (провадження № 51-4493впс18).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що у разі якщо клопотання про скасування арешту не підлягає розгляду в суді, до якого таке клопотання подано, то необхідно прийняти рішення відповідно до вимог КПК України з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України та загальних засад кримінального провадження, визначених у частині першій статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 31 травня 2021 року у справі №646/3986/19, постановляючи ухвалу про повернення клопотання про скасування арешту майна у випадку, якщо таке клопотання не підлягає розгляду в цьому суді згідно з правилами частини другої статті 132 КПК України, слідчий суддя діє в межах механізму, передбаченого частиною шостою статті 9 КПК України, та не виходить за межі своїх процесуальних повноважень, передбачених нормами КПК. Більш того, своїм рішенням про повернення такого клопотання слідчий суддя не допускає можливості прийняття рішення поза межами своїх повноважень, передбачених кримінальними процесуальними нормами.

Ураховуючи, що в поданні голови Шевченківського районного суду м. Києва порушено питання про направлення з одного суду до іншого клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, яке перебуває на стадії досудового розслідування, то порядок направлення вказаного провадження з одного суду до іншого, передбачений статтею 34 КПК, у даному випадку не підлягає застосуванню, а відтак у поданні голови Шевченківського районного суду м. Києва слід відмовити.

Керуючись статтями 32, 34, 419 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання голови Шевченківського районного суду м. Києва про вирішення питання щодо визначення підсудності клопотання власника майна ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року у справі №757/35458/25-к у кримінальному провадженні №0000564, за Печерським районним судом м. Києва - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3