Справа № 202/4779/25
Провадження № 1-кс/202/720/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 03.04.2025 року клопотання старшого слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Дніпропетровська обл., м. Синельникове, громадянки України, яка має на утриманні малолітнього сина 2012 року народження, офіційно працевлаштована на посаді головного економіста ДМП ВКГ «ДЗД», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Згідно клопотання, у провадженні слідчого відділу ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження №0000046 від 03.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено військовий стан на всій території України та діє по цей день.

Згідно наказу начальника ДМП ВКГ «ДЗД» № 84/1-к від 15.08.2017, призначена на посаду головного економіста ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_6 .

Відповідно п.1 розділу I «Загальні положення» посадової інструкції від 20.12.2022, затвердженої В.о. начальника ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_9 головного економіста ДМП ВКГ «ДЗД» - визначає функціональні обов`язки, права та відповідальність головного економіста, якими наділена ОСОБА_6 .

Так відповідно до I розділу посадової інструкції «Загальні положення» головного економіста:

1.2. Головний економіст відноситься до категорії «Керівники». Згідно Національного класифікатора України «Класифікатор професій ДК» 003-2010 має код 1231

1.3. Головний економіст є штатним працівником підприємства, призначається на посаду і звільняється з посади наказом начальника підприємства у встановленому трудовим законодавством порядку.

1.4. Головний економіст очолює планово-економічний відділ та підпорядковується начальнику підприємства, оперативно заступнику начальника підприємства.

1.5. Головному економісту безпосередньо підпорядковуються працівники планово-економічного відділу.

Згідно II розділу посадової інструкції «Завдання та обов`язки» головного економіста:

2.16. Забезпечує контроль по розробці штатних розкладів відповідно до нормативів чисельності та встановленим фондам оплати праці.

2.19. Керує працівниками планово-економічного відділу та розподіляє між ними посадові завдання та обов`язки.

2.20. Забезпечує виконання вимог посадових інструкцій підлеглими працівниками.

2.35. Контролює виконання посадових та робочих інструкцій, дотримання правил внутрішнього трудового розпорядку підлеглими працівниками.

2.36. Вимагає від працівників відділу збуту виконання своїх обов`язків та реалізації прав, що передбачені їх посадовими та робочими інструкціями.

2.40. Контролює оформлення на належному рівні документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у планово-економічному відділі.

2.43. Виконує накази, розпорядження, вказівки начальника підприємства.

2.44. Дотримується Антикорупційної програми.

2.45. Не вчиняє та не бере участі у вчиненні корупційних правопорушень, пов`язаних з діяльністю підприємства.

2.47. Невідкладно інформує осіб, визначених Антикорупційною програмою, про випадки вчинення підбурення до вчинення корупційного правопорушення, пов`язаного з діяльністю підприємства.

2.48. Невідкладно інформує осіб, визначених Антикорупційною програмою, про випадки вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень іншими працівниками підприємства або іншими особами.

Згідно IV розділу посадової інструкції «Відповідальність» головного економіста:

4.1. Неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, передбачених дійсною посадовою інструкцією - у межах, визначених чинним трудовим законодавством України.

4.2. Правопорушення, здійснені в процесі виконання своєї діяльності в межах, визначених чинним адміністративним, кримінальним і цивільним законодавством України.

4.3. Неналежне або несвоєчасне виконання наказів, розпоряджень та доручень керівництва.

4.4. Заподіяну підприємству шкоду - в межах, визначених чинним трудовим і цивільним законодавством України.

4.5. Порушення правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, нормативно-правових актів з охорони праці та пожежної безпеки.

4.7. Порушення вимог Антикорупційної програми.

Згідно доповнень та зміни до посадової інструкції затвердженої В.о. начальника ДМП ВКГ «ДЗД» від 12.06.2023 №132-П, а саме « ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» Текст п.1.4. викласти в наступній редакції: Головний економіст очолює планово-економічний відділ та безпосередньо підпорядковується заступнику начальника підприємства згідно організаційної структури підприємства; «ЗАВДАННЯ ТА ОБОВ`ЯЗКИ» Текст п.2.30. викласти в наступній редакції: Виконує накази, розпорядження, вказівки начальника розпорядження, вказівки заступника начальника підприємства; «ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ» Текст п.4.3. викласти в наступній редакції: Неналежне або несвоєчасне виконання наказів, розпоряджень начальника підприємства та розпоряджень, вказівок заступника начальника підприємства.

Враховуючи вказане, відповідно п. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, як постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах в установах чи організаціях посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 , починаючи з 15.08.2017 року наділена організаційно-розпорядчими й адміністративно-господарськими функціями, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Статуту ДМП ВКГ «ДЗД» затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації за № Р-939/0/3-21 від 29.11.2021 (далі Статут) - підприємство утворене з метою забезпечення споживачів якісною питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспорту.

Згідно з пунктами 1-3, 6 розділу 3 Статуту:

- Підприємство є юридичною особою. Підприємство набуває прав та обов`язків юридичної особи з дати включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

- Основним плановим документом Підприємства є фінансовий план, відповідно до якого Підприємство отримує доходи і здійснює видатки, визначає обсяг та спрямування коштів для виконання своїх функцій протягом року відповідно до установчих документів.

- Підприємство здійснює свою діяльність відповідно до законодавства України та цього Статуту.

- Підприємство має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, а також може мати товарний знак, який реєструється відповідно до законодавства.

Відповідно до пунктів 8, 11 розділу 5 Статуту:

- Підприємство створює за рахунок прибутку спеціальні (цільові) фонди, призначені для покриття витрат, пов`язаних з його діяльністю: амортизаційний фонд; фонд розвитку виробництва; фонд споживання (оплати праці); резервний фонд; інші фонди.

- Фонд споживання (оплати праці) створюється в розмірах, які визначаються згідно із законодавством.

Пунктами 1-6 розділу 7 Статуту визначено:

- Управління Підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту його начальником, який підзвітний Уповноваженому органу управління.

- Начальник Підприємства призначається на посаду та звільняється з посади Уповноваженим органом управління.

- З начальником Підприємства укладається контракт, у якому визначаються строк найму, його права, обов`язки і відповідальність, умови матеріального забезпечення, звільнення з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

- Начальник Підприємства призначається на посаду у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

- Начальник Підприємства самостійно вирішує питання діяльності Підприємства, за винятком тих, що віднесені Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління.

- Начальник Підприємства та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення і достовірність обліку та статистичної звітності.

Так, у невстановлений під час досудового розслідування час та в невстановленому місці, але не пізніше 2022 року, у невстановленої посадової особи з числа керівників ДМП ВКГ «ДЗД», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Воронове, вулиця Дніпровська, будинок 28, яка мала коло знайомств серед офіційно не працевлаштованих осіб, зацікавлених у набутті пенсійного стажу, страхового та грошового забезпечення, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану. Достеменно розуміючи, що у ДМП ВКГ «ДЗД» працює велика кількість людей, які щомісячно отримують заробітну плату, предметом злочину обрала грошові кошти фонду заробітної плати підприємства.

У подальшому, невстановлена посадова особа з числа керівників ДМП ВКГ «ДЗД», усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації раніше сформованого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, а саме грошовими коштами, передбаченими для виплати заробітної плати працівникам ДМП ВКГ «ДЗД», з метою їх незаконного обернення на користь третіх осіб, діючи умисно та з корисливих мотивів, розробив злочинний план і механізм його реалізації.

Вказаний план передбачав залучення до злочинної схеми інших службових осіб ДМП ВКГ «ДЗД», наділених організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, визначення способу фіктивного працевлаштування осіб у безпосереднє підпорядкування, організацію складання та затвердження табелів обліку робочого часу з внесенням завідомо неправдивих відомостей, а також створення умов для подальшого нарахування заробітної плати як об`єкта злочинного посягання.

З цією метою, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 2022 року, невстановлена посадова особа з числа керівників ДМП ВКГ «ДЗД», діючи умисно та з корисливих мотивів, у межах заздалегідь розробленого злочинного плану, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, передбаченими для виплати заробітної плати працівникам ДМП ВКГ «ДЗД», при невстановлених обставинах під час зустрічі з менеджером з персоналу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_10 та начальником планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_6 , визначив їх як можливих співучасників злочинної діяльності. Використовуючи свій службовий авторитет, вплив та їх службову підпорядкованість, довів до їх відома загальний злочинний задум і механізм його реалізації, що полягав у працевлаштуванні за його вказівками осіб з числа його знайомих та у подальшому систематичному внесенні й затвердженні завідомо недостовірних відомостей до табелів обліку робочого часу працівників ДМП ВКГ «ДЗД» щодо кількості відпрацьованих годин і днів.

У свою чергу, менеджер з персоналу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_10 та начальник планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь (як дій так і бездіяльності), передбачали його суспільно небезпечні наслідки і бажали їх настання, тобто діючи умисно, з мотивів сприяння незаконним діям невстановленої посадової особи з числа керівництва ДМП ВКГ «ДЗД», спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, а саме грошовими коштами, передбаченими на виплату заробітної плати працівникам ДМП ВКГ «ДЗД», з корисливих мотивів, на вказану пропозицію погодилися, продемонструвавши таку згоду своїми подальшими активними діями.

Згідно розподілу ролей у злочинній схемі, ОСОБА_10 мала здійснювати кадрове оформлення, складати і затверджувати табелі від імені менеджера з персоналу, а ОСОБА_6 - складати та затверджувати табелі від імені начальників відповідних відділів, що створювало умови для подальшого незаконного нарахування заробітної плати, як об`єкта злочинного посягання.

Далі, невстановлена посадова особа з числа керівників ДМП ВКГ «ДЗД», достовірно знаючи про наявність у штаті планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД» вакантної посади провідного економіста, запросила з кола своїх знайомих ОСОБА_11 , яка, у свою чергу, шукала можливість отримання страхового та пенсійного стажу, а також грошового забезпечення, та запропонувала їй офіційне працевлаштування у ДМП ВКГ «ДЗД» на зазначену посаду.

При цьому істотними умовами такого працевлаштування було те, що ОСОБА_11 буде офіційно працевлаштована на посаді провідного економіста, їй буде нараховуватися страховий та пенсійний стаж, а також грошове забезпечення у вигляді заробітної плати, однак фактично на роботу вона виходити та покладені на неї трудові обов`язки виконувати не буде, а нарахована та виплачена на її банківський рахунок заробітна плата використовуватиметься нею на власний розсуд.

На вказану пропозицію ОСОБА_11 погодилася та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.05.2022, з метою реалізації злочинного плану, за невстановлених обставин, надала співучаснику злочину - менеджеру з персоналу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_10 копію паспорта громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків, оригінал трудової книжки та власноруч написала заяву про призначення на посаду провідного економіста планово-економічного.

З метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами, передбаченими на оплату заробітної плати працівникам ДМП ВКГ «ДЗД», на користь ОСОБА_11 , шляхом зловживання службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб, із прямим умислом та реалізуючи єдиний злочинний план, співучасник злочину - менеджер з персоналу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_10 здійснила працевлаштування ОСОБА_11 на посаду провідного економіста планово-економічного відділу ДМР ВКГ «ДЗД» шляхом складення наказу (розпорядження) про прийняття на роботу, заведення особової картки.

Відповідно до наказу №46-К від 30.05.2022, ОСОБА_11 призначена на посаду провідного економіста планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД».

У свою чергу, начальник планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, із прямим умислом, реалізуючи єдиний злочинний план, достовірно знала, що ОСОБА_11 фактично не виконуватиме функціональні обов`язки та не виходитиме на роботу на посаді провідного економіста. При цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачала та бажала настання суспільно небезпечних наслідків, тобто діяла з прямим умислом, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_11 , з метою заволодіння чужим майном - грошовими коштами підприємства у вигляді заробітної плати, нарахованої за період з червня 2022 року по квітень 2024 року. У зв`язку з цим, будучи службовою особою та відповідальною за достовірність відомостей, що вносяться до табелів обліку використання робочого часу, перебуваючи у службовому кабінеті ДМП ВКГ «ДЗД» за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове,

вул. Каштанова, 19, упродовж зазначеного періоду, впродовж робочого часу, умисно вносила до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, щодо нібито відпрацьованих ОСОБА_11 годин і робочих днів щомісячно, що стало підставою для незаконного нарахування та подальшого заволодіння грошовими коштами, тоді як ОСОБА_11 фактично на роботу не виходила та покладені на неї посадові обов`язки не виконувала.

При цьому, з метою надання табелям обліку використання робочого часу працівників планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД» із внесеними недостовірними відомостями, статусу офіційних документів, що містять завідомо неправдиві відомості, начальник планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД» ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно небезпечних наслідків, умисно завіряла зазначені табелі власним підписом та систематично, щомісячно, у період з червня 2022 року по квітень 2024 року, передавала їх до кадрової служби ДМП ВКГ «ДЗД» співучаснику злочину - менеджеру з персоналу ОСОБА_10 , чим надала таким документам юридичної сили офіційних та забезпечила їх подальше використання як безпосередньої підстави для незаконного нарахування та виплати заробітної плати.

У свою чергу, співучасник злочину - менеджер з персоналу ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб та реалізуючи єдиний злочинний умисел, достовірно знаючи, що ОСОБА_11 фактично не виконує свої функціональні обов`язки та не працює на посаді провідного економіста планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_11 , з метою подальшого привласнення заробітної плати останньою, перебуваючи у службовому кабінеті приміщення ДМП ВКГ «ДЗД» за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Воронове, вул. Дніпровська, буд.28, виконувала свій підпис у табелях обліку використання робочого часу, чим підтверджувала вигляд офіційності наведених документів. Надалі щомісяця, у період з червня 2022 року по квітень 2024 року, вона передавала зазначені табелі до бухгалтерії ДМП ВКГ «ДЗД» для нарахування заробітної плати.

Таким чином, у період з червня 2022 року по квітень 2024 року, на підставі внесення до табелів обліку використання робочого часу працівників завідомо неправдивих відомостей щодо кількості відпрацьованих годин і днів провідного економіста планово-економічного відділу ДМП ВКГ «ДЗД», а також видачі таких завідомо неправдивих офіційних документів, ОСОБА_11 незаконно було нараховано заробітну плату на загальну суму 870 887,13 грн., з якої після вирахування податків ПДФО та військового збору виплачено на банківську картку 692 693,79 грн., яку вона використала на власний розсуд.

Таким чином, унаслідок умисних, протиправних та узгоджених між собою дій зазначених учасників групи, спрямованих на незаконне заволодіння бюджетними коштами, з ДМП ВКГ «ДЗД» було безпідставно перераховано грошові кошти під виглядом виплати заробітної плати на користь зацікавлених осіб на загальну суму 692 693,79 грн., чим підприємству завдано матеріальної шкоди у зазначеному розмірі.

28.01.2026 ОСОБА_12 вручене письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із чим, слідчий, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане раніше клопотання. Вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, тому просив застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрювана в судовому засіданні пред`явлену підозру визнала частково, пояснила, що вона лише підписувала табелі обліку робочого часу. Бойка особисто не бачила, він обіймав посаду економіста. Керівник повідомив, що ОСОБА_13 працює дистанційно. Проти застосування запобіжного заходу заперечила.

Захисник вважав підозру необґрунтованою. Зазначив, що підозрювана має стійкі соціальні зв`язки, зокрема двох дітей, однин з яких є неповнолітнім та чоловіка, який перебуває на військовій службі, у зв`язку з чим вважав ризики переховування від органу досудового розслідування необґрунтованим. Крім того, просив врахувати характеристики підозрюваної, яка за місцем проживання та роботи має гарну репутацію.

Вважає, що розмір застави є завищеним та непосильним для підозрюваної, оскільки з жовтня 2025 підприємство має заборгованість та не сплачує заробітну плату.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, у скоєнні якого їй повідомлено про підозру.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, прокурором підтверджувалася зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколами обшуків від 06.08.2025 та речовими доказами вилученими під час обшуків; протоколами допитів свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ; висновком судово-економічної експертизи №0810-25 від 25.10.2025; висновками судово-почеркознавчих експертиз; інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_6 відповідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину.

Слідчий суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що на переконання суду може виразитися у будь яких діях підозрюваної, спрямованих на затягування досудового розслідування, неявки за викликами до слідчого чи прокурора, тощо.

В той же час, заявлені ризики, передбачені п. п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає недоведеними.

При вирішенні наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду суд зазначає, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.

Суд зауважує, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятися від слідства й суду.

Зважаючи встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що чинники та обставини, які б підтвердили наявність небезпеки того, що підозрювана ОСОБА_6 може почати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду відсутні.

Слідчий суддя приймає до уваги особу підозрюваної, її соціальні зв`язки, наявність родини та перебування на утриманні дітей: неповнолітнього сина та повнолітнього сина-студента, характеристики з місця проживання та роботи, готовність усього трудового колективу у поручительстві за неї.

В той же час, суд зважає на встановлені обставини справи, зокрема пояснення підозрюваної, що ОСОБА_13 працював дистанційно, у зв`язку із чим вона проставляла йому робочий час.

Відповідно до п.п. 3 та 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, згідно якої небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих, експертів, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні органом досудового розслідування не наведено фактів чи спроб тиску зі сторони підозрюваного та конкретних осіб (на кого саме, яким чином та шляхом).

Таким чином, підстави, якими обґрунтовується необхідність обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на переконання суду, носять імовірний характер та не всі ризики обґрунтовані та доведені в судовому засіданні.

Згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Так, у справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умісні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані, що характеризують особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я, сімейний й майновий стан, тяжкість покарання, суть та встановлені обставини кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до переконання, що прокурором не в повній мірі обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленому ризику та неможливість їх запобігти шляхом обрання більш м`якого виду запобіжного заходу.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було отримано принципу «законності» і воно не було свавільним», та у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя дійшов до переконання, що підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, який є найбільш суворим з запобіжних заходів необґрунтовані, у зв`язку з чим дійшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідатиме меті та завданням кримінального провадження, гарантуватиме та забезпечуватиме запобігання встановленому ризику та виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196,199, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід строком на 2 місяці у вигляді домашнього арешту з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не відлучатись з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 години по 06:00 години, за винятком випадків, пов`язаних із рятуванням чи збереженням життя та здоров`я,

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді до 29 березня 2026 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1