Справа № 461/7696/25
Провадження № 1-кс/461/5745/25
Галицький районний суд м. Львова у складі:
слідчої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області с. Метрополь, українця, громадянина України, одруженого, не депутата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий звернувся до суду зі вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 14 вересня 2025 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Citroen C-Crosser», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним польовою дорогою між с.Гаї-Дітковецькі та с. Суховолля, Золочівського району, Львівської області, поблизу електричної опори №83, в напрямку до м. Броди, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 «дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; Розділу 2 п. 2.3 підпункт б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; підпункт д) «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; Розділу 12 п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом не обрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку, в результаті чого, без причин технічного характеру, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини дороги, на ліве по напрямку його руху узбіччя, де відбулося перекидання транспортного засобу.
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля ОСОБА_8 загинув на місці пригоди.
15.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Херсонської області с. Метрополь, українець, громадянин України, одружений, не депутат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, вчиненого за обставин, які обтяжують покарання керування транспортним засобом в результаті його дій настали непоправні наслідки у смерті потерпілого ОСОБА_8 , маючи кваліфікованого захисника усвідомлює суворість покарання, яке йому може бути призначене за умови доведення вини.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на термін від трьох до восьми років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, вік, стан здоров`я, є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України
У цьому випадку ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинило загибель ОСОБА_8 , а тому просить суд не визначати розміри застави.
Прокурор ОСОБА_3 , який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, наведених у ньому, просили таке задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо клопотання, вважають, що орган досудового розслідування не довів існування ризиків, передбаченихст. 177 КПК України. Просили обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі. Додаткового зазначили, що підозрюваний є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки - одружений та має на утриманні двоє дітей, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно. На підтвердження зазначеного надали відповідні документи, що слідча суддя долучила до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
15.09.2025 о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
15.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Херсонської області с. Метрополь, українець, громадянин України, одружений, не депутат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Щодо мети, підстав та необхідності застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слід зазначити таке.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 14.09.2025 зі схемою та фото-таблицею до нього, згідно з яким зафіксована слідова інформація ДТП; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами у їх сукупності.
Сторона обвинувачення дотримала вимогу розумної підозри, оскільки наявні на теперішній час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 зі вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідча суддя приходить до переконання у наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема:
1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду.
Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.
Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.
Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку стосовно нього.
При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
Щодо застави слідча суддя вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який у свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Прокурор та слідчий просять не визначати розмір застави.
Право не визначати заставу як альтернативний запобіжний захід є правом, а не обов`язком суду.
Слідча суддя не встановила обставини для відмови у задоволенні клопотання, оскільки запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим в судовому засіданні ризикам, але суд вважає за необхідне визначити розмір застави як альтернативний захід.
Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років.
Частина 5 ст. 182 КПК України визначає, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається застава у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що підозрюваний є раніше не судимим, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, беручи до уваги його майновий стан, приходжу до висновку, що ОСОБА_7 слід визначити заставу у якості альтернативного заходу.
Цей розмір застави слідча суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
За наведених вище обставин, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
При цьому, слідча суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідча суддя -
1. Клопотання задовольнити частково.
3. В іншій частині клопотання відмовити.
4. Роз`яснити підозрюваному його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) заставу у будь-який момент з часу винесення ухвали.
З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
5. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у встановленому в цій ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_7 підлягає негайному звільненню з-під варти.
6. Про внесення застави та звільнення підозрюваного з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.
7. Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави, такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці, до 16.11.2025:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися зі Тернопільської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 17.09.2025 о 09:30 год.

Слідча суддя ОСОБА_10