У Х В А Л А

іменем України

30 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровського районного суду міста Кривого Рогу у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

у кримінальному провадженні № 0000323 від 05.02.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середня-спеціальну освіту, військовослужбовця ЗСУ за мобілізацією, солдата резерву 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.03.2017 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. 08.10.2021 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 04.07.2025 року Покровським районним судом міста Кривого Рогу за ч.1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В підготовчому судовому засіданні брали участь:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник адвокат ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, Указом від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, Указом від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ), Указом від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, Указом від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 № 3275-ІХ, Указом від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 № 3429-ІХ, Указом від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 № 3564-ІХ, Указом від 06.05.2024 № 271/2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684-ІХ та Указом від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженим Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України строки дії воєнного стану в Україні постійно продовжувались, у тому числі із 05 годин 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб, Указом Президента України від 15.04.2025№ 235/2025, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4356-IX від 16.04.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Останній раз, Указом Президента України від 07 серпня 2025 року №478/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 15.07.2025 №4524-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 07.08.2025 року строком на 90 діб.

Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.

22 січня 2025 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №26 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду солдата резерву 24 запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 солдат ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

25 січня 2025 року солдат ОСОБА_3 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог самовільно без дозволу командира залишив район виконання бойового завдання в районі н.п. Деревки, Котелевського району, Полтавської області.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 25 січня 2025 року солдат ОСОБА_3 , самовільно без дозволу командира залишив район місця розташування військової частини в районі АДРЕСА_3 , командуванню про причини свого неприбуття ОСОБА_3 , не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. В ході відпрацювання осіб, які самовільно залишили військову частину, працівниками СКП ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, 24 вересня 2025 року, був зупинений солдат ОСОБА_3 , та доставлений до ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Костя Гордієнка, буд. 7, після чого був затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 KK України, а саме: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просив звільнити його від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку з тим, що він добровільно виявив намір продовжити проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а командир зазначеної військової частини надав на це письмову згоду, у зв`язку з чим просив закрити кримінальне провадження.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання свого підзахисного.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся з клопотанням про намір повернутися до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби, а командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду про продовження проходження ОСОБА_3 військової служби в зазначеній військовій частині.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1, абз. 2 ч. 2, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», відповідно до якого стаття 401 КК України доповнена частиною п`ятою.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, з матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що 17.10.2025 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_3 зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч. 5 ст. 407 КК України, він не оспорює.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_3 судом були роз`яснені суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України та закритті провадження.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. При вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні. Ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.

Так, з матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 5 ст. 407 КК України та матеріали кримінального провадження містять докази, які повністю доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України.

За таких підстав, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, виявив бажання повернутися для проходження військової служби, а командир ВЧ надав суду письмову згоду на продовження проходження ОСОБА_3 військової служби на вакантну посаду водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_3 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_2 , що свідчить про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та закриття кримінального провадження.

Застосований на підставі ухвали слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 26.09.2025 року, до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.11.2025 року підлягає скасуванню, а ОСОБА_3 відповідно, підлягає негайному звільненню з під варти в залі суду.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 284 - 286, 288, 369, 372, 376, 395, 532 КПК України; ст. ст. 5, 12, 401 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02.2025 року за №0000323 за ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України - для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000323 від 05.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Після набрання ухвалою законної сили - зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 невідкладно поновити ОСОБА_3 на військову службу, а ОСОБА_3 після набрання ухвалою законної сили зобов`язати не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 26.09.2025 року скасувати.

Негайно звільнити з під варти в залі суду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в ДУ «Криворізької УВП №3».

Ухвала може бути оскарженою до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Покровський районний суд міста Кривого Рогу.

Повний текст ухвали складено та проголошено 30.10.2025 року о 16:30 годині.

Суддя ОСОБА_1