Справа № 626/3483/25
Провадження № 1-кс/626/1691/2025
УХВАЛА

26 грудня 2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001046 від 03.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 202 року до суду звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001046 від 03.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

У клопотанні зазначається, що 07.11.2025 слідчим суддею Берестинського районного суду Харківської області по справі № 626/3483/25 винесено ухвалу, якою накладено арешт у вигляді заборони на відчуження, володіння, користування та розпорядження на напиляну деревину в загальній кількості близько 4 м3 , транспортний засіб ЗІЛ 131, держаний номерний знак « НОМЕР_1 », зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; прозору пластикову пляшку об`ємом 6 л. (з синіми кришкою та ручкою) в якій знаходиться рідина чорного кольору з характерним запахом нафтопродукту, прозору пластикову пляшку об`ємом 5 л. (з синіми кришкою та ручкою) в якій знаходиться рідина блакитного кольору з характерним запахом нафтопродукту, пилу ланцюгову бензинову «NARVA NGC-3600», червоного кольору, що були вилучені відповідно до протоколу огляду від 03.11.2025 року, з визначенням місця зберігання на території СПД № 1 ВП № 1 Берестинського РВП ГУ НП в Харківській області.

Зазначений арешт обмежує права та інтереси ОСОБА_3 , який є фактичним володільцем транспортного засобу, в частині володіння та розпорядження належним йому майном та підлягає скасуванню. Зазначає, що СПД №1 ВП №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області не має облаштованого майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів, де були б забезпечені належні умови для зберігання та охорони транспортного засобу, а зберігання транспортного засобу поза межами такими умовами може призвести до до пошкодження транспортного засобу, порушення його комплектації, погіршення технічного стану внаслідок несприятливих погодних умов і як наслідок, завдання матеріальної шкоди володільцю. ОСОБА_3 є фактичним власником арештованого автомобіля марки ЗІЛ 131, держаний номерний знак « НОМЕР_1 », який був придбаний ним кілька років тому на підставі усного договору купівлі-продажу з передачею свідоцтва про реєстрацію ранспортного засобу.

ОСОБА_5 просить частково скасувати арешт на майно - транспортний засіб ЗІЛ 131, держаний номерний знак « НОМЕР_1 », який зареєстрований на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині визначення місця зберігання транспортного засобу, накладений ухвалою слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 07.11.2025 року в рамках кримінального провадження№0001046, а саме за адресою АДРЕСА_1 .

У судове засідання заявник не з`явився, представник заявника просив розглянути справу без їх участі на підставі документів, наявних в матеріалах справи, та задовольнити клопотання.

Прокурор направив до суду письмове заперечення з приводу поданого ОСОБА_3 клопотання про часткове скасування арешту майна. Зокрема прокурор звертає увагу на те, що транспортний засіб ЗІЛ 131, держаний номерний знак « НОМЕР_1 » був безпосередньо використаний як засіб вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме для транспортування незаконно зрубаної деревини та забезпечення вчинення протиправних дій. Крім того, у разі доведення вини осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, транспортний засіб може підлягати спеціальній конфіскації відповідно до ст. 96-1, 96-2 КК України, оскільки використовувався як засіб вчинення злочину. Передчасне часткове скасування арешту створює ризик унеможливлення виконання такого судового рішення в майбутньому. Посилання заявника на можливість забезпечення належного зберігання транспортного засобу за його місцем перебування є безпідставними, оскільки передача речового доказу особі, заінтересованій у результатах кримінального провадження, фактично позбавляє орган досудового розслідування реального контролю над таким майном та не гарантує його збереження, незмінності і доступності для сторін кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що на теперішній час транспортний засіб зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів СПД № 1 ВП № 1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області, який обладнаний відповідно до встановлених вимог. Умови зберігання забезпечують цілісність, схоронність та незмінність речового доказу, а також постійний контроль з боку органу досудового розслідування. Будь-які дані про неналежні умови зберігання, пошкодження або загрозу втрати майна у матеріалах кримінального провадження відсутні. Крім того, транспортний засіб ЗІЛ 131, державний номерний знак « НОМЕР_1 », щодо якого заявником порушено питання про часткове скасування арешту, не є об`єктом лише одного кримінального провадження, а фігурує у кількох інших кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 246 КК України, досудове розслідування яких здійснюється відділенням № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в

Харківській області. А тому зазначений транспортний засіб має підвищене доказове значення не лише в межах даного кримінального провадження, а й у контексті інших досудових розслідувань, у яких він може бути використаний як речовий доказ. На думку прокуратури клопотання про часткове скасування арешту майна є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки транспортний засіб ЗІЛ 131, державний номерний знак « НОМЕР_1 », має статус речового доказу, безпосередньо використовувався як засіб вчинення кримінального правопорушення, має підвищене доказове значення у межах даного та інших кримінальних проваджень, а підстави для подальшого застосування арешту не відпали, при цьому права юридичного власника не порушені, заявник не довів наявності у нього будь-яких порушених прав чи законних інтересів, а задоволення клопотання створить реальні ризики втрати процесуального контролю над речовим доказом, унеможливить виконання можливого рішення про спеціальну конфіскацію та суперечитиме завданням кримінального провадження і публічним інтересам у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, приходить до таких висновків.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно з ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 07.11.2025 року в межах розслідування кримінального провадження № 0001046 від 03.11.2025 року накладено арешт, в тому числі, у вигляді заборони на відчуження, володіння, користування та розпорядження на транспортний засіб ЗІЛ 131, держаний номерний знак « НОМЕР_1 », що був вилучений відповідно до протоколу огляду від 03.11.2025 року, з визначенням місця зберігання на території СПД № 1 ВП № 1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області.

Згідно зі ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 7,16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що в порушення ст. 174 КПК України, заявником не доведено належними доказами, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу на який накладений арешт ухвалою слідчого судді.

Також суд бере до уваги, що прокурор повідомляє про те, що автомобіль ЗІЛ 131 номерний знак « НОМЕР_1 » фігурує в інших кримінальних провадженнях за ст.246 КК України. Жодних договорів, які б підтверджували право власності на транспортний засіб, слідчому судді не було надано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Судувід 20 травня 2024 року по справі №712/191/23 (Провадження № 51-3208 кмо 23) визначено, що ухвали слідчого судді проповне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядкуст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001046 від 03.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1