Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/799/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в м.Житомирі матеріали судового провадження №296/12734/25 в межах кримінального провадження №0001108 від 05.11.2025 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10.11.2025,

в с т а н о в и в:

зазначеною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 . Накладено арешт на товарно-транспорту накладну №57 від 4 листопада 2025 року, вилучену 04.11.2025 під час огляду місця події за адресою: м.Житомир, вул. Київське шосе, 130. Відмовлено в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на сідловий тягач марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, VIN НОМЕР_2 ; спеціалізований напівпричіп-лісовоз марки «STU», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в кузові червоного кольору, VIN НОМЕР_4 ; деревину породи вільха, береза, сосна загальний об`ємом 34 кубічних метра.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 просить скасувати вище зазначену ухвалу слідчого судді, як незаконну, постановивши нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду місця події 04.11.2025 за адресою: м. Житомир, вул. Київське Шосе, 130, а саме на: - сідловий тягач марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, VIN НОМЕР_2 ; - спеціалізований напівпричіп-лісовоз марки «STU», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в кузові червоного кольору, VIN НОМЕР_4 ; - деревину породи вільха, береза, сосна загальний об`ємом 34 кубічних метра; - деревину породи вільха, береза, сосна загальний об`ємом 34 кубічних метра; - товарно-транспорту накладну №57 від 4 листопада 2025 на 1 арк. з метою збереження речових доказів, та позбавити володільця права на відчуження, розпорядження та користування майном. При цьому, наголошує, що вилучена під час огляду деревина породи вільха, береза, сосна загальний об`ємом 34 кубічних метра могла бути здобута внаслідок злочинної діяльності, сідловий тягач марки «MAN» та спеціалізований напівпричіп-лісовоз марки «STU» є речовим доказом та зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні та можливо використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення, тому з метою збереження вилученого майна як речового доказу є необхідність у накладення арешту для проведення повного, об`єктивного розслідування, для з`ясування всіх обставин події та встановленням істини в провадженні. Вважає, що в наданих слідчому судді матеріалах до клопотання про арешт майна були достатні підставі вважати, що вилучені предмети підлягають арешту в порядку, передбаченому п.п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки виникає необхідність у проведенні експертиз і вони визнані речовими доказами. Наголошує, що слідчим суддею не враховано, що вказане майно може бути здобуте внаслідок злочинної діяльності та може володіти ознакою знаряддя та засобу вчинення кримінального правопорушення. Крім того, повернення речових доказів може негативно вплинути на всебічність, повноту та неупередженість проведення досудового розслідування, оскільки власник може вжити заходи, спрямовані на приховування, спотворення або знищення речових доказів з метою перешкоджання органу досудового розслідування у повному встановленні обставин вчинення кримінальних правопорушень.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора представник ФОП ОСОБА_8 та ТОВ «Грузливець АГРО» - адвокат ОСОБА_9 просить залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

В судове засідання апеляційного суду учасники судового провадження (прокурор, власники майна та їх представник), будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду провадження (шляхом направлення судових повісток та телефонограм), не з`явились, про поважні причини свого неприбуття не повідомили. Клопотань про перенесення чи відкладення розгляду провадження від останніх до суду не надіслано. Участь відповідного учасника провадження в даному випадку не є обов`язковою.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. Якщо для участі в розгляді в судове засідання не прибули учасники кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.

Виходячи з положень ч.4 ст.107, ст.406 КПК України апеляційний суд вважає за можливе розглянути вказане судове провадження в письмовому порядку.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.94, ст.132, ст.173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В свою чергу, відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна і можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як встановлено судом апеляційної інстанції за результатами перевірки матеріалів провадження, ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримано.

Відповідно до матеріалів судового провадження №296/12734/25, в провадженні СВ Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0001108 від 05.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.246, ч.1 ст.358 КК України.

Згідно змісту клопотання, органом досудового розслідування встановлено, 04.11.2025 року, близько 16 години 48 хвилин, за адресою: м.Житомир, вул.Київське Шосе, 130, працівниками управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції зупинено автопоїзд у складі тягача марки «MAN» моделі «TGX 18.360» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з напівпричепом марки «STU» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який перевозив деревину без необхідних дозвільних документів.

В ході проведення огляду місця події встановлено, що на ділянці місцевості, за адресою: м.Житомир, вул. Київське шосе, 130, розташовується тягач марки «MAN» білого кольору Д!ІЗ НОМЕР_6 до якого приєднано напівпричіп марки «STU» д.н.з. НОМЕР_7 . В напівпричепі знаходиться деревина породи сосна, вільха та береза в загальній кількості близько 34 метра -кубічних. Окрім того, в ході проведення огляду виявлено документи щодо проводження вантажу, а саме ТТН № 57 від 04.11.2025. Вказані речі вилучено н лі проведення огляду місця події.

Відповідно до наданої працівникам УПП в Житомирській області ДПП водієм ОСОБА_11 ТТН № 57 від 04.11.2025 встановлено, що у автомобілі перевозяться дрова породи вільха та береза, однак в ході огляду встановлено, що у напівпричепі окрім вільхи та берези знаходиться деревина породи сосна, якої більше ніж вільхи та берези, яка не зазначена у ТТН. Окрім того, на ТТН нанесені відтиски печатки ТОВ «Грузливець Агро» ЄДРГІОУ 42643173, однак підписи директора ОСОБА_12 відсутні на ТТН.

Відповідно до вищезазначеного вбачається використання підроблених документів з метою приховування незаконної порубки лісу.

05.11.2025 постановою слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 вилучене (вище зазначене) майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001108 та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

05.11.2025 слідчий СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_14 звернувся до відповідного слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно вилучене в ході огляду місця події 04.11.2025 по вул. Київське Шосе, 130 в м. Житомир, в ході якого вилучено: сідловий тягач марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, VIN НОМЕР_2 ; спеціалізований напівпричіп-лісовоз марки «STU», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в кузові червоного кольору, VIN НОМЕР_4 ; деревину породи вільха, береза, сосна загальним об`ємом 34 кубічних метра, товарно-транспорту накладну №57 від 4 листопада 2025 року, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування таким майном.

За результатами судового розгляду цього клопотання слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

На переконання апеляційного суду, в даному випадку слідчим суддею ретельно перевірено доводи слідчого щодо накладання арешту на ТТН №57 від 04.11.2025, в співвідношенні до матеріалів кримінального провадження №0001108, та зроблено правильний висновок про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на це майно.

Разом з цим, як встановлено слідчим суддею, та що підтверджено в суді апеляційної інстанції, за результатами оцінки та аналізу доводів клопотання слідчого, зазначене клопотання в частині арешту майна сідловий тягач марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в кузові білого кольору, VIN НОМЕР_2 ; спеціалізований напівпричіп-лісовоз марки «STU», реєстраційний номер НОМЕР_3 , в кузові червоного кольору, VIN НОМЕР_4 ; деревину породи вільха, береза, сосна загальним об`ємом 34 кубічних метра (далі майно), не відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Так, у відповідності до оскаржуваного рішення та матеріалів провадження, представник власників майна адвокат ОСОБА_9 зазначив (аналогічно зазначив в своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурора), що перевезення 04.11.2025 тягачем марки «MAN», д.н.з. НОМЕР_1 з напівпречіпом STU, д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_11 , деревини породи сосна, вільха та береза, об`ємом 34 куб.м. згідно з ТТН №57 від 04.11.2025, здійснювалося на підставі договору на перевезення вантажів №22/10/2025 від 22.10.2025, укладеного ТОВ «Грузливець Агро» з перевізником ФОП ОСОБА_8 . Вказувалося, що вантажовідправником та вантажоодержувачем деревини є ТОВ «Грузливець Агро», оскільки здійснювалося перевезення власної деревини дров`яної з населеного пункту с.Трузливець Пулинського району Житомирської області до м. Житомира, вул. С.Параджанова, 55. Перевезення на склад до м.Житомира деревини дров`яної здійснювалося відповідно до умов договору відповідального зберігання №31/10/2025 від 31.10.2025, укладеного між ТОВ «Грузливець Агро» та ФОП ОСОБА_8 . При цьому, п.1 рішення 30 сесії 7 скликання №28 від 30.09.2020 Мартенівської сільської ради Пулинського району Житомирської області надано дозвіл ТОВ «Грузливець Агро» на вирубку чагарників і самосійних дерев на орендованих земельних ділянках. На виконання вказаного рішення між Пулинською селищною радою, як орендодавцем, та ТОВ «Грузливець Агро», як орендарем, укладено додаткову угоду до договору землі від 07.11.2019, за умовами якого орендар власними силами здійснюватиме вирізання (вирубку) дерев та чагарників на орендованій земельній ділянці та отримує у власність деревину, яка буде вирізана (вирубана) на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0167. Вказувалося, що договір оренди землі від 07.11.2019 укладено на 10 років та він є діючим на теперішній час.

Одночасно, адвокат ОСОБА_9 не заперечував факту неналежного оформлення документів на перевезення деревини (ТТН №57 від 04.11.2025), однак вказував, що відсутність підпису в ТТН та не відображення породи деревини сосна в ТТН, з урахуванням існування господарським відносин між ТОВ «Грузливець Агро» та ФОП ОСОБА_8 в частині перевезення та відповідального зберігання деревини дров`яної, не можуть кваліфікуватися як незаконна порубка лісу та незаконне перевезення, в тому числі і підробка документів.

Вище зазначені обставини знаходять своє об`єктивне підтвердження в матеріалах провадження (а.п.35-42, 51-57), а саме: копії договору на перевезення вантажів №22/10/2025 від 22.10.2025, укладеного ТОВ «Грузливець Агро» з перевізником ФОП ОСОБА_8 ; копії договору відповідального зберігання №31/10/2025 від 31.10.2025, укладеного між ТОВ «Грузливець Агро» та ФОП ОСОБА_8 ; копії рішення Мартенівської сільської ради №28 від 30.09.2020; копії договору оренди землі від 07.11.2019, укладеного між Пулинською селищною радою як орендодавцем та ТОВ «Грузливець Агро», як орендарем; копії додаткової угоди до договору оренди землі від 07.11.2019; копії протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2025; копії акту обстеження стану та використання земельної ділянки від 24.02.2021, відповідно до якої на земельній ділянці, площею 43,2309 га, яка перебуває в оренді ТОВ «Грузливець Агро» маються зелені насадження у вигляді чагарників та дерев породи вільха, береза, осика, дуб, які виросли самосівом

Тобто, як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, встановлено об`єктивну наявність у ТОВ «Грузливець Агро» законних підстав володіти вказаним майном (деревина, яка буде вирізана (вирубана) на орендованій земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0167), як і здійснювати його перевезення на зберігання з залученням відповідного перевізника.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що жодних належних даних того, що вилучене майно (деревина), яке фактично належить ТОВ «Грузливець Агро», тим більш, вилучене майно - сідловий тягач марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , спеціалізований напівпричіп-лісовоз марки «STU», реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ФОП ОСОБА_8 , є предметом та доказом у даному кримінальному провадженні, в матеріалах провадження не міститься.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурором також не було надано переконливих доказів на підтвердження обґрунтованості накладення арешту на це майно (тягач, напівпричіп, деревина).

На думку апеляційного суду, стороною обвинувачення не доведено правову підставу та мету для накладення арешту на майно (тягач, напівпричіп, деревина), передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, як і не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи «Грузливець Агро» та ФОП ОСОБА_8 , про який йдеться в клопотанні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження та не спростовують висновків слідчого судді про відсутність правової підстави для арешту майна (тягач, напівпричіп, деревина) в цій частині.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10.11.2025, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_13 про накладання арешту на майно в межах кримінального провадження №0001108 від 05.11.2025, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :