Провадження №1-кп/447/95/26
Справа №447/1862/25
У Х В А Л А

щодо продовження строку запобіжного заходу

10.02.2026 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження №0000586, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.11.2024, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Львівської області, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.08.2020 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 369 КК України, звільненого з місць позбавлення волі 25.01.2021, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебувають матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні 10.02.2026 прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. обвинуваченому ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання наведено наступне.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» №863-XIV від 08.07.1999, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» №62/95-ВР від 15.02.1995, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, за рахунок продажу наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність їх дій, тобто діючи з прямим умислом, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 обвинувачується у двох епізодах незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

24.06.2025 відповідно до ст. 276 КПК України, ОСОБА_3 повідомлено про підозру та 24.04.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , протоколом огляду покупця та грошових купюр від 31.01.2025, протоколом огляду місця події від 31.01.2025, висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/114-25/2942-НЗПРАП, протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 03.02.2025 вих. №163т/50/01-2025, від 14.04.2025 - вих. №678т/50/03-2025, які розсекречені на підставі акту №749/50/01-2025 від 12.05.2025, а також іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді від 05.06.2025 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. з покладенням відповідних обов`язків строком на 60 днів, тобто до 03.08.2025.

Ухвалами суду від 15.07.2025, 09.09.2025, 03.11.2025 та 22.12.2025 вказаний запобіжний захід було продовжено.

Прокурор ОСОБА_4 просить продовжити обраний раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22:00 год. по 06:00 год. обвинуваченому ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Вказує, що обвинувачений може ухилятися від суду, оскільки кримінальне правопорушення, які інкримінуються останньому, передбачені ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, є тяжкими, передбачають покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років. Будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує, для уникнення відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Обвинуваченому нічого не перешкоджає залишити Львівську область, з метою переховування від органу досудового розслідування та суду, зокрема, обвинувачений може направитись на територію, тимчасово непідконтрольну Україні, де його розшук за таких умов буде неможливим. Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого до втечі. Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виражається у тому, що враховуючи отримані органом досудового розслідування показання про обставини вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які надали свідки, то обвинувачений, матиме можливість спілкуватись із свідками, і таким чином безперешкодно впливати на них, зокрема, шляхом підкупу, примусу, погроз, з метою зміни або відмови їх надавати покази. Вказані дії може вчинити як сам обвинувачений, так і може залучити для цього й інших осіб. ОСОБА_3 характеризується як особа, яка немає достатніх моральних цінностей, соціально-стримуючих факторів, схильного для досягнення своїх злочинних цілей, свідомо нехтує не лише вимогами законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, який може вчинити інші кримінальні правопорушення. Прокурор вказав на те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відтак, ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді від 05.06.2025 не зменшились та не перестали існувати. Обставини вчинених кримінальних правопорушень свідчать про те, що інший, більш м?який, запобіжний захід не здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов?язків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, в обґрунтування клопотання навів доводи, викладені у такому, просив задоволити клопотання, оскільки застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, ним із високою ймовірністю може бути порушено. Крім того, з огляду на неможливість передати обвинуваченого на особисту поруку іншим особам у зв`язку з відсутністю таких осіб, які б висловили згоду на надання суду відповідного письмового зобов`язання, застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 180 КПК України, є неможливим. А з урахуванням того, що ОСОБА_3 ніде не працює та немає достатніх грошових засобів для внесення застави, неможливим є самостійне застосування до нього запобіжного заходу, передбаченого ст. 182 КПК України. Крім цього, просив покласти на обвинуваченого обов`язки, зазначені ним у прохальній частині клопотання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечила.

Обвинувачений ОСОБА_3 щодо продовження застосування до нього вказаного запобіжного заходу не заперечив.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, передбачених положеннями цієї частини статті 194 КПК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження судом не допускається вирішення тих питань, які повинні вирішуватися під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурор у ході розгляду клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованих йому злочинів, а також те, що ризики, визнані доведеними ухвалами слідчого судді від 05.06.2025 та суду від 15.07.2025, 09.09.2025, 03.11.2025, 22.12.2025 не зменшилися та не перестали існувати.

Суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, репутацію, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, відтак, враховуючи вищенаведене, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 194, 196, 331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора чи суду у період з 22:00 до 06:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 10.04.2026.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1