Справа № 367/3993/22
Провадження по справі № 1-кп/367/260/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

захисника ОСОБА_17 ,

обвинуваченого ОСОБА_18 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000756 від 24 серпня 2022 року, №0001180 від 14 червня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь, Київської області, громадянина України, не одруженого, має середню спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє вироком Ірпінського міського суду Київської області від 04.09.2018 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 12.04.2018 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; звільнений з ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» 16 вересня 2021 року по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, - встановив:

23 серпня 2022 року близько 11 години 20 хвилин ОСОБА_18 правомірно перебував у приміщенні під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в місці загального користування, а саме на міжквартирному майданчику першого поверху виявив велосипед марки «Ardis Titan», який належить ОСОБА_19 , в цей час у ОСОБА_18 виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаного велосипеду. Одразу після цього, перебуваючи в тому ж місці і в той же час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та ігноруючи вказану обставину, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, шляхом вільного доступу таємно викрав велосипед марки «Ardis Titan», вартістю 8775 грн. 00 коп. та кодовий замок на велосипед вартістю 270 грн. 00 коп. що належить ОСОБА_20 .

У подальшому, ОСОБА_18 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_19 матеріального збитку на суму 9045 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_18 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 26 серпня 2022 року, близько 12 години 00 хвилин (точний час не встановлено) у ОСОБА_18 , який знаходився за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, біля будинку №3, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_18 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно заволодів велосипедом марки «Unicorn Migger» вартістю 6370 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_21 .

У подальшому, ОСОБА_18 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_21 матеріального збитку на загальну суму 6370 гривень.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_18 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 11 червня 2023 року о 11 годині 24 хвилини у ОСОБА_18 , який правомірно знаходився у приміщенні торгового залу магазину «Аврора», що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Вигідна покупка», виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна з приміщення вказаного магазину в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_18 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, а саме у період часу з 11 години 24 хвилини по 11 годину 27 хвилин 11 червня 2023 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, користуючись відсутністю сторонніх осіб, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він не буде викритий, шляхом вільного доступу з полиць вищевказаного магазину таємно викрав належне ТОВ «Вигідна покупка» майно, а саме: два пристрої зарядних Power Bank 10000 mAh «GN-D103X», вартістю 399 гривень кожний, чотири пари бездротових навушників марки «Wireless Pro 18», вартістю 399 гривень кожна, дві пари навушників Bluetooth марки «X-DIGITAL HBS-110», вартістю 399 гривень кожна, на загальну суму 3192 гривні, які поклав до своєї наплічної сумки.

У подальшому, ОСОБА_18 , утримуючи при собі вищевказаний товар та не розрахувавшись за нього, минув лінію касового контролю магазину та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріального збитку на загальну суму 3192 гривні.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_18 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за інкримінованими епізодами злочинних діянь від 26 серпня 2022 року та від 11 червня 2023 року, та підтвердив обставини вчинення цих злочинів, викладені у обвинувальних актах. Однак, обвинувачений ОСОБА_18 повністю заперечував свою причетність до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, 23 серпня 2022 року щодо викрадення велосипеда у потерпілої ОСОБА_19 .

Зокрема, у своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що 26 серпня 2022 року, близько 12 години 00 хвилин, він знаходився за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Шевченка, біля будинку №3, де біля будинку побачив велосипед та вирішив його викрасти з метою продажу. Реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом вільного доступу, таємно заволодів велосипедом, сів на велосипед та поїхав у напрямку міста Києва, щоб в подальшому його продати. Після того, як він на велосипеді виїхав за місто Ірпінь, на дорозі, яка з`єднує м. Ірпінь та м. Київ був затриманий працівниками поліції, які в подальшому вилучили викрадений ним велосипед. Вартість викраденого велосипеду не оспорював. Щиро розкаявся у вчиненому.

Також, у своїх показаннях обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що 11 червня 2023 року приблизно о 11 годині 24 хвилини він знаходився у приміщенні торгового залу магазину «Аврора», що розташований за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16, та викрав два пристрої зарядних Power Bank 10000 mAh «GN-D103X», вартістю 399 гривень кожний, чотири пари бездротових навушників марки «Wireless Pro 18», вартістю 399 гривень кожна, дві пари навушників Bluetooth марки «X-DIGITAL HBS-110», вартістю 399 гривень кожна, на загальну суму 3192 гривні, які поклав до своєї наплічної сумки. У подальшому, ОСОБА_18 , утримуючи при собі вищевказаний товар та не розрахувавшись за нього, минув лінію касового контролю магазину та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Суму заподіяного потерпілій особі матеріального збитку не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому.

Щодо інкримінованого ОСОБА_18 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємного викрадення 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , обвинувачений зазначив, що цього кримінального правопорушення не вчиняв, а взяти на себе відповідальність за вчинення цього кримінального правопорушення його змусили працівники поліції, які, знаючи, що він на той момент проходив метадонову програму, пообіцяли, що перед тим як везти його до слідчого ізолятора, завезуть його за місцем проживання, щоб він мав можливість взяти метадон, а також побачитися з матір`ю, на що ОСОБА_18 погодився, та на слідчому експерименті, який відбувся 22 вересня 2022 року зазначив про те, що це він скоїв крадіжку велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , хоча насправді цього злочину не вчиняв, а тому просив виправдати його за цим епізодом. Зазначив, що 23 серпня 2022 року о 11 годині 20 хвилин перебував за місцем свого проживання. Також, ОСОБА_18 не визнав завлений потерпілою ОСОБА_19 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, оскільки в цілому заперечував причетність до цього злочину.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0001180 від 14 червня 2023 року щодо викрадення ОСОБА_18 11 червня 2023 року в період часу з 11:24 год. по 11:27 год. у приміщенні магазину «Аврора» за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16, товару, належного ТОВ «Вигідна покупка», на загальну суму 3192 гривні, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції. Також, судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого щодо обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0001180 від 14 червня 2023 року щодо викрадення ОСОБА_18 11 червня 2023 року в період часу з 11:24 год. по 11:27 год. у приміщенні магазину «Аврора» за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 16, товару, належного ТОВ «Вигідна покупка», на загальну суму 3192 гривні є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин вчиненого, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_18 у вчиненні таємного викрадення майна ТОВ «Вигідна покупка» 11 червня 2023 року в період часу з 11:24 год. по 11:27 год. на загальну суму 3192 гривні доведена повністю, оскільки він своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_18 , винуватість ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємного викрадення велосипеда марки «Unicorn Migger» вартістю 6370 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_21 26 серпня 2022 року, підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_21 , який у судовому засіданні зазначив, що 26 серпня 2022 року допомагав робити ремонт за адресою: м. Ірпінь по вул. Шевченка, свій велосипед марки Міггер чорного кольору із вставками та написами поставив під балконом, та кожні 10-15 хвилин наглядав за велосипедом, через деякий час, приблизно після 11 години, помітив, що велосипед зник, після чого він одразу викликав поліцію. Того ж дня з поліції йому зателефонували та повідомили, що знайшли велосипед, через декілька днів, після проведення слідчих дій, велосипед було йому повернуто працівниками поліції;

-відомостями із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 26.08.2022 о 15:15 слідчим СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_22 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000764, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом крадіжки належного ОСОБА_21 велосипеду за адресою: Київська область, м, Ірпінь, вул. Шевченка, 3;

-фактичними даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26 серпня 2022 року, згідно якого ОСОБА_21 звернувся до ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області із повідомленням про те, що 26.08.2022 близько 12 години 30 хвилин, невідома особа шляхом вільного доступу в період військового стану, таємно заволоділа його велосипедом марки Migger, чорного кольору, який розташовувався за адресою: м. Ірпінь, вул. Шевченка, 3-А (обпертий об фасад будинку, не замкнений);

-фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 26 серпня 2022 року та ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого слідчий за участю понятих та спеціаліста 26.08.2022 в період часу з 12:45 год. до 13:05 год. провів огляд відкритої ділянки місцевості поблизу багатоквартирного будинку№3-А по вул. Шевченка, в м. Ірпені, учасник слідчої дії ОСОБА_21 зазначив, що залишив свій велосипед 26.08.2022 поблизу конструкції першого поверху будинку, вказаний велосипед не був пристебнутий, при огляді місця події велосипеда виявлено не було;

-фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 26 серпня 2022 року та відеозаписом до нього, відповідно до якого слідчим за участю понятих 26.08.2022 в період часу з 14 год. 54 хв. по 15 год. 20 хв. проведено огляд узбіччя дороги Р-30 в напрямку м. Київ, на відстані близько 1,2 км від вул. Космонавта Поповича в м. Ірпінь, на вказаній ділянці місцевості розташований громадянин ОСОБА_18 , поблизу якого знаходиться велосипед марки Migger, чорного кольору, із вставками жовтого, білого та червоного кольорів, ОСОБА_18 повідомив, що вказаний велосипед викрав того ж дня близько 12 год. 30 хв., в м. Ірпінь біля буд. №3-А по вул. Шевченка. В ході огляду з рами та керма велосипеду вилучено у липкі стрічки сліди папілярних узорів, а також вилучено вказаний велосипед;

-відомостями, які містяться у заяві потерпілого ОСОБА_21 від 26 серпня 2022 року, адресованій старшому слідчому СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_23 про залучення до провадження в якості представника потерпілого;

-фактичними даними, які містяться у протоколі пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 26 серпня 2022 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_21 впізнав свій велосипед під фото №1 за наступними ознаками: рама велосипеду, крило, кермо, колеса, сідло;

-фактичними даними, які містяться у протоколі пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 26 серпня 2022 року та довідці до нього, відповідно до якого ОСОБА_24 під фото №2 впізнала ОСОБА_18 як особу, яка здійснила крадіжку велосипеду за адресою: м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 3-А, біля другого під`їзду;

-фактичними даними, які містяться у протоколі пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 26 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_24 впізнала велосипед під №1, крадіжку якого було здійснено поблизу 2 під`їзду по вул. Шевченка, 3-А, 26.08.2022;

-висновком експерта №2271/22 від 26.08.2022, складеного за наслідками проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду «Unicorn Migeer» номер рами НОМЕР_1 , 28,5 дюймів, чорно-червоного кольору з жовтою смугою, бувшого у використанні, з урахуванням зносу, станом на 26.08.2022 становила: 6370 гривень;

-висновком експерта №СЕ-19/111-22/36171-Д від 07.09.2022, складеного за наслідками проведення судової дактилоскопічної експертизи, відповідно до якого сліди рук (руки) з найбільшими розмірами по осях 20х29 мм, 19х25 мм, 16х80 мм, 17х76 мм, вилучені з поверхні велосипеду марки «Unicorn Migger» за адресою: м. Київ, автодорога Р-30 за координатами 50.4842966, 30.2767723, придатні для ідентифікації за ними особи (осіб). Сліди рук (руки) з найбільшими розмірами 20х29 мм, залишений великим пальцем лівої руки, слід пальця руки з найбільшими розмірами по осях 19х25 мм, залишений вказівним пальцем лівої руки, слід долоні руки з найбільшими розмірами по осях 16х80 мм, залишений підпальцевою ділянкою правої руки гр. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 22 вересня 2022 року, відповідно до якого слідчим 22 вересня 2022 року в період часу з 13 год. 59 хв. до 14 год. 02 хв. в присутності понятих проведено слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_18 , відповідно до якого знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_3 , підозрюваному ОСОБА_18 в присутності понятих було запропоновано розповісти про події, які мали місце 26.08.2022, на що останній погодився та показав, що 26.08.2022 він проходив повз будинок АДРЕСА_3 , де поруч із під`їздом побачив велосипед, який він взяв та поніс за місцем свого мешкання, оскільки колесо було заблоковане, однак в цей же день був затриманий працівниками поліції, яким добровільно надав викрадений велосипед.

Проаналізувавши показання потерпілого ОСОБА_21 , суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються із показаннями обвинуваченого ОСОБА_18 , та підтверджують обставини вчинення ОСОБА_18 злочину, викладеного у вироку суду, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досліджені письмові докази зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України, є належними та допустимими доказами, а тому приймаються судом.

Оцінивши зазначені вище докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_18 у таємному викраденні 26.08.2022 велосипеду марки «Unicorn Migger» вартістю 6370 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_21 , доведена поза розумним сумнівом, оскільки він своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме таємного викрадення 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , його винуватість у вчиненні злочину підтверджується наступними доказами, дослідженими судом в судовому засіданні.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_19 , будучи допитаною в судовому засіданні зазначила, що 23 серпня 2022 року, в період часу з 11 до 12 години вона спустилася на перший поверх у під`їзд свого будинку по АДРЕСА_2 , та виявила відсутність свого велосипеду, марки Ардіс, чорно-білого кольору, разом із замком, на момент викрадення корзини на велосипеді не було, велосипед залишила напередодні у під`їзді на першому поверсі, після чого викликала поліцію та написала заяву. Також, потерпіла повідомила, що того дня у зв`язку з відсутністю електроенергії двері у під`їзд були відчинені. Зазначила, що велосипед залишила пристебнутий замком, замок блокував колесо, і на велосипеді не можна було їхати, але винести велосипед разом із замком було можливо, велосипед вона залишила у під`їзді на першому поверсі, з правої сторони від входу. Додала, що велосипед придбала у 2021 року у магазині в м. Ірпінь за 9000 гривень, тоді ж придбала кодовий замок, який коштував 300 чи 600 гривень. Також, зазначила, що була присутня під час слідчого експерименту у вересні 2022 року із обвинуваченим ОСОБА_18 , який в ході даної слідчої дії розповідав, як зайшов у під`їзд, де стояв велосипед, також, під час слідчого експерименту обвинувачений їй пояснював, що викрав велосипед, оскільки йому потрібні були гроші на наркотики, обіцяв, що все поверне, просив вибачення. При цьому, потерпіла також зазначила, що під час слідчого експерименту обвинувачений поводив себе вільно, ніхто йому не підказував, що потрібно говорити та показувати, сам вказав вірне розташування велосипеду у під`їзді, а також зазначив, що виніс велосипед, поклавши на плече, та показував яким чином, оскільки колеса були з`єднані замком, і велосипед не міг рухатися, що відповідало дійсності. Додала, що велосипед їй повернуто не було. Також, потерпіла зазначила, що фотографії викраденого велосипеда надавала працівникам поліції для долучення до матеріалів справи. Цивільний позов, заявлений до обвинуваченого, підтримала, просила задовольнити.

Свідок ОСОБА_25 , будучи допитаною в судовому засіданні в своїх показаннях зазначила, що проживає в квартирі на першому поверсі по АДРЕСА_2 , та 22 вересня 2022 року була запрошена в якості понятої під час слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_18 . Свідок зазначила, що під час слідчого експерименту були присутні також потерпіла ОСОБА_19 , 2 поліцейських, обвинувачений, щодо іншого понятого свідок не пам`ятає чи він був присутній. Під час слідчого експерименту обвинувачений зазначив, що це він вчинив крадіжку велосипеда, а саме зайшов до під`їзду, взяв велосипед та вийшов разом з велосипедом, при цьому, як зазначила свідок, жодних підказок зі сторони поліцейських щодо механізму вчинення злочину не було. Свідок не пам`ятає, чи обвинувачений під час слідчого експерименту описував велосипед, оскільки пройшло багато часу з моменту проведення даної слідчої дії. Також, свідок ОСОБА_25 зазначила, що не помітила фізичного чи психологічного впливу на обвинуваченого, а також будь-яких підказок обвинуваченому зі сторони поліцейських. Після завершення вказаної слідчої дії було складено протокол, який свідок ОСОБА_25 підписала. Загалом, як зазначила свідок, вказана слідча дія тривала близько 30 хвилин.

Свідок ОСОБА_26 будучи допитаним в судовому засіданні в своїх показаннях зазначив, що приблизно 23 серпня 2022 року, біля 12:00 год., заїжджаючи у двір будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_4 , свідок зустрів раніше незнайомого чоловіка, чоловік був середнього зросту, худорлявої статури, віком до 50 років, цей чоловік приніс із собою велосипед, на якому був прикріплений цепок, та попросив у свідка болгарку для того, щоб зрізати цепок із велосипеда, оскільки йому сусіди порадили звернутися до свідка. Свідок зазначив, що болгарку він йому не дав, а викликав поліцію та написав з цього приводу заяву. Сам велосипед свідок не пам`ятає, описати не може, оскільки пройшло багато часу. Також, свідок ОСОБА_26 зазначив, що через декілька днів після цього до нього приїздили працівники поліції та він підписував протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2022, відповідно до якого за наданими фотознімками впізнав ОСОБА_18 як особу, яка 23.08.2022 по вул. Рильського, 3А, в м. Ірпінь просила у нього болгарку для того щоб розрізати цепку на велосипеді. Також, свідок ОСОБА_26 зазначив, що працівники поліції пред`являли йому також фотографії з велосипедом для огляду, однак свої підписи у протоколі пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 28.08.2022 свідок ОСОБА_26 не впізнав.

Так, аналізуючи зміст показань потерпілої ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Проаналізувавши показання потерпілої, свідків, у їх сукупності та нерозривному взаємозв`язку між собою, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, суд дійшов висновку, що вони підтверджують обставини вчинення ОСОБА_18 злочину, викладеного у вироку суду, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Також, вина ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується наступними письмовими доказами:

-відомостями із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого 24.08.2022 о 08:13 слідчим СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_27 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000756, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом крадіжки належного ОСОБА_19 велосипеду чорно-білого кольору марки «Ардіс» з під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

-фактичними даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_19 звернулася до ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області із заявою про те, що 23.08.2022 близько 11:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , спустилася до під`їзду будинку та виявила, що невідома особа викрала велосипед з під`їзду будинку чорно-біло-сірого кольору марки Ардіс;

-фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 23.08.2022, відповідно до якого слідчий за участю понятих та потерпілої ОСОБА_19 23.08.2022 в період часу з 17:14 год. до 17:35 год. провів огляд під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на час огляду під`їзд (вхідні двері відчинені, домофон не працює у зв`язку з відсутністю електропостачання. Посилання захисника про невідповідність вимогам ст.104 КПК України вказаного протоколу у зв`язку із відсутністю фототаблиці, суд не приймає до уваги, оскільки ст. 104 КПК України не містить такої обов`язкової вимоги до протоколу слідчої дії як наявність фотофіксації, при цьому, вказана слідча дія проведена за участю понятих, потерпілої та у відповідності з вимогами ст.237 КПК України;

-відомостями, які містяться у заяві ОСОБА_19 від 30.08.2022 про залучення до участі в кримінальному провадженні в якості потерпілого;

-долученою потерпілою ОСОБА_19 до матеріалів кримінального провадження фотографією велосипеда;

-фактичними даними, які містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 впізнав ОСОБА_18 як особу, яку 23.08.2022 бачив з велосипедом поблизу адреси: АДРЕСА_3 ;

-згідно із долученою до позовної заяви потерпілою ОСОБА_19 копією товарного чека №18 від 22 липня 2021 року, виданого ФОП ОСОБА_28 , ОСОБА_19 придбала 22 липня 2021 року у ФОП ОСОБА_28 , велосипед ARDIS Titan «17» вартістю 9800 гривень, а також замок кодовий вартістю 360 гривень.

Також, винуватість ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується фактичними даними, які містяться у протоколі пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 28.08.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 на фотознімку №2 впізнав велосипед, який бачив у невідомого чоловіка за адресою: АДРЕСА_4 , а саме за передніми стійками, сидінням та дзвіночком. У судовому засіданні свідок ОСОБА_26 зазначив, що не може описати велосипед, з яким до нього приходив обвинувачений 23 серпня 2022 року та просив болгарку для того, щоб спиляти замок на велосипеді, та зазначив, що велосипед був схожий на дитячий, а також свідок ОСОБА_26 зазначив, що не впізнає свої підписи та протоколі пред`явлення велосипеду для впізнання за фотознімками від 28.08.2022. Надаючи оцінку протоколу пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 28.08.2022, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 на фотознімку №2 впізнав велосипед, який бачив у невідомого чоловіка за адресою: м. Ірпінь, вул. Рильського, 3А, а саме за передніми стійками, сидінням та дзвіночком, суд визнає його належним, допустимим та достовірним. Показання свідка ОСОБА_26 про те, що він не впізнає свої підписи у вказаному протоколі, не свідчать про те, що свідок ОСОБА_26 не підписував даний протокол, оскільки підпис особи може дещо змінюватися в залежності від зовнішньої обстановки і умов письма, в тому числі пози у якій виконувався підпис. Разом з тим, стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами, що підпис, який міститься у протоколі пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 28.08.2022, від імені свідка ОСОБА_26 , виконаний не ОСОБА_26 . Протокол пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 28.08.2022 року оформлений відповідно до вимог ст. 104 КПК України, а зазначену слідчу дію проведено в присутності понятих із дотриманням вимог ст. 229 КПК України. Посилання захисника на ту обставину, що фотознімок викраденого велосипеда, наданий для впізнання, суттєво відрізняється від інших велосипедів, які зображені на фотознімках, наданих на впізнання, оскільки до керма викраденого велосипеда прикріплена сумка, суд не приймає до уваги, оскільки як зазначила потерпіла ОСОБА_19 в судовому засіданні, на момент викрадення велосипеда на ньому була відсутня сумка, а відповідно до протоколу слідчої дії, свідок ОСОБА_26 впізнав даний велосипед за передніми стійками, за сидінням та дзвіночком, тобто за тими характеристиками які мали і інші велосипеди, фотознімки з якими надані на впізнання свідку ОСОБА_26 .

Також, винуватість ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується висновком експерта №2325/22 від 02.09.2022, складеним за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів, з урахуванням зносу, станом на 23.08.2022, становила: велосипед «ARDIS-Titan-17», з рамою біло-сірого та чорного кольору, бувший у використанні, придбаний 22.07.2021 8775 грн., кодовий замок на велосипед, бувший у використанні 270 грн. Сторона захисту, не погоджуючись із ринковою вартістю велосипеда марки «Ardis Titan», встановленою висновком експерта №2325/22 від 02.09.2022, зазначали про те, що безпосередньо сам велосипед експертом не оглядався, експерт не мав можливості встановити реальну вартість велосипеда, а тому вказаний висновок експерта не є належним доказом у даній справі.

Відповідно до ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо, зокрема, визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

Так, виконання товарознавчої експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_29 , що має вищу освіту за спеціальністю «Товарознавство та експертиза в митній справі», кваліфікація судового експерта за спеціальністю 12.1 - визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1886 від 09.06.2017 року (термін дії до 23.07.2023), видане кваліфікаційною палатою ЦЕКК МЮ України, стаж роботи судовим експертом з 2017 року.

При цьому, як вбачається зі змісту вказаного висновку, в якості вихідних даних при проведені дослідження експерт використовував відомості, що містяться в постанові про призначення судово-товарознавчої експертизи та дані, наявні на фотозображеннях об`єкта дослідження.

Ринкова вартість не наданого товару для дослідження, визначалася виходячи зі споживчих цін з урахуванням основних принципів, передбачених у Національному стандарті № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440.

Ринкова вартість не наданого на дослідження майна визначалася стосовно цін на товари аналогічного призначення, діючим на ринках попиту Київського регіону та території України на запитуємий період, тобто на 23.08.2022, керуючись інформацією постачальників аналогічного товару за витратним методичним підходом.

Також, на підставі п. 4.1 «Методики визначення вартості майна», встановлено залишкову вартість об`єктів дослідження та втрату якості внаслідок зносу та наявності дефектів 25%.

Отже, з наведеного вбачається, що судово-товарознавча експертиза у даному кримінальному провадженні була призначена та проведена у відповідності до вимог КПК України та належними особами, а тому висновок експерта № 2325/22 від 02.09.2022 року, складений за наслідками проведення цієї експертизи, є таким, що отриманий у процесуальний спосіб, а тому приймається судом до уваги, як доказ винуватості ОСОБА_18 .

Та обставина, що експертне дослідження в даному випадку проводилося на підставі фотознімків об`єкту дослідження не може бути підставою для визнання висновку експерта неналежним та недопустимим доказом.

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, визначено, що, у випадку не можливості проведення огляду об`єктів досліджень, дозволяється проводити експертизу за даними, які містяться в наданих документах, фотографіях тощо.

Таким чином, закон не забороняє проводити експертизу за відсутності безпосереднього об`єкта дослідження на підставі даних, які містяться в тому числі у фотографіях.

Крім того, винуватість ОСОБА_18 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 22.09.2022, відповідно до якого слідчим за участі понятих та підозрюваного ОСОБА_18 22.09.2022 в період часу з 14 год. 21 хв. по 14 год. 25 хв. проведено зазначену слідчу дію, з метою перевірки та уточнення відомостей, які надав підозрюваний ОСОБА_18 , зокрема, знаходячись поблизу будинку №21А по вул. Стуса (Пушкінській) в м. Ірпінь підозрюваному ОСОБА_18 в присутності понятих було запропоновано розповісти про події, які мали місце у серпні 2022 року за вищевказаною адресою, на що останній погодився, та показав, що у серпні 2022 року він проходив повз вказаний будинок та побачив, що двері у під`їзд відчинені та на першому поверсі він побачив велосипед, який від`єднав від тросу та поніс за місцем мешкання, а в подальшому продав невідомій особі на Академмістечку. Під час проведення слідчого експерименту підозрюваний відмовився від участі захисника.

Враховуючи викладене, надаючи оцінку протоколу проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_18 від 22 вересня 2022 року, суд визнає вказаний доказ належним, допустимим та достовірним, оскільки він складений відповідно до положень ст. 104 КПК України, та із дотриманням вимог ст.240 КПК України.

Під час судового розгляду не вдалося відкрити та відтворити додаток до протоколу слідчого експерименту лазерний диск. Однак, на переконання суду, вказана обставина не впливає на допустимість протоколу слідчого експерименту, оскільки відповідно до ч.2 ст.240 КПК України, відеозапис вказаної слідчої дії не є обов`язковим.

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ці досліджені безпосередньо судом письмові та речові докази суд оцінює кожен окремо та в їх сукупності за критеріями належності та допустимості.

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

При цьому, Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, ОСОБА_11 , заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Також, відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Недопустимість обґрунтування обвинувачення особи у вчиненні злочину на доказах, одержаних незаконним шляхом, закріплена в частини третій статті 62 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних у результаті порушення або обмеження її конституційних прав і свобод, крім випадків, у яких Основний Закон України допускає такі обмеження.

Збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому законом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню; процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, висновки експертів.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положеннь частини третьої статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Досліджені письмові докази покладаються судом у основу даного вироку суду щодо визнання ОСОБА_18 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, оскільки вони є достовірними та належними, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також інші обставини, які мають значення для кримінального провадження. Суд вважає, що досліджені судом письмові докази зібрані стороною обвинувачення відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України, а тому є належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

У судовому засіданні 21 серпня 2024 року був допитаний свідок ОСОБА_30 , який зазначив, що не може повідомити жодних обставин, які мають значення для кримінального провадження. Враховуючи, що показання свідка ОСОБА_31 не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, суд визнає показання свідка ОСОБА_31 неналежним доказом.

Окрім того, у судовому засіданні було досліджено протокол огляду предметів від 05.09.2022, відповідно до якого слідчим СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд DVD-R диску та, як видно зі змісту протоколу, встановлено наявність на ньому відеозапису з камери спостереження, яка направлена на вул. Михайлівську в м. Ірпінь, на відеозаписі з`являється чоловік, який несе велосипед чорно-білого кольору, після чого зникає з камер відеоспостереження. З фотографій, які містяться у протоколі, неможливо встановити особу даного чоловіка, долучений до протоколу DVD-R диск не виявилося можливим відкрити та відтворити в судовому засіданні, у протоколі не зазначено коли та ким вказаний відеозапис наданий слідчому, а також не вказані дата та час здійснення відеозапису. Таким чином, вказаний доказ не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим, суд визнає вказаний доказ неналежним.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_18 надав показання про непричетність до таємного викрадення 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 .

Так, обвинувачений ОСОБА_18 у своїх показаннях зазначав про те, що цього кримінального правопорушення не вчиняв, а взяти на себе відповідальність за вчинення кримінального правопорушення йому запропонували працівники поліції під час його затримання 26 серпня 2022 року, які, знаючи, що він на той момент проходив метадонову програму, пообіцяли, що перед тим як везти його до слідчого ізолятора, завезуть його за місцем проживання, щоб він мав можливість взяти метадон, інші речі, а також побачитися з матір`ю, на що ОСОБА_18 погодився, та на слідчому експерименті, який відбувся 22 вересня 2022 року зазначив про те, що це він скоїв крадіжку велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , хоча насправді цього злочину не вчиняв.

Суд звертає увагу на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_18 під час судового розгляду змінював свої показання щодо причин, у зв`язку з якими він під час слідчого експерименту зазначив про те, що це він скоїв крадіжку велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , хоча насправді, як стверджував, цього злочину не вчиняв.

Так, 13 лютого 2023 року під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_18 надав показання про застосування стосовно нього працівниками поліції фізичного насильства під час його затримання 26 серпня 2022 року у кримінальному провадженні № 0000756.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_18 зазначав про те, що він оговорив себе щодо скоєння крадіжки 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , оскільки під час затримання 26 серпня 2022 року на нього одягнули кайданки, завели в ліс, почали бити, у тому числі били його тросом, та запропонували взяти на себе це кримінальне правопорушення, пообіцявши що завезуть його додому взяти речі. Зокрема, 26 серпня 2022 року близько 14 години обвинувачений їхав на велосипеді у напрямку м. Києва, до нього під`їхала спочатку одна машина, потім під`їхала друга машина, вийшов чоловік з бородою невисокого зросту, вдягнув на нього кайданки, потім вийшов інший чоловік та повели його в ліс, погрожували, що принесуть лопату та прикопають його в лісі. Далі, його завели в ліс, метрів за 10 від доріжки, та нанесли перший удар у печінку, обвинувачений впав на коліна, потім били по голові ззаду кулаками, у обвинуваченого в рюкзаці був тросик із зарядного пристрою в залізній обмотці, та один з чоловіків почав його бити цим тросиком. Зазначив, що був у шортах та футболці та у нього залишилися кров`яні смуги від побиття. При цьому, чоловіки висунули йому умови про те, що він має взяти на себе другий епізод крадіжки, оскільки їм потрібно її розкрити, при цьому зазначили «Що тобі потрібно ми зробимо». Обвинувачений зазначив, що оскільки він був на метадоновій програмі, то йому потрібно було забрати таблетки за місцем проживання, у зв`язку з чим погодився на висунуті умови. Та пізніше його повезли до місця проживання, де він взяв таблетки та речі, телефон йому не дозволили взяти, хоча домовленість була і з приводу телефона. Слідчому судді під час застосування запобіжного заходу до нього з приводу побиття нічого не повідомляв, оскільки існувала домовленість між ним та працівниками поліції про те, що він бере на себе другий епізод.

Також, пізніше, в цьому ж судовому засіданні обвинувачений повідомив, що 26.08.2022 повели його в ліс та били троє чоловіків, які вийшли з другого автомобіля, який під`їхав пізніше. Пізніше уточнив, що бив його весь час один чоловік, інші двоє просто стояли поруч. Ще один чоловік з першого автомобіля залишився стояти поруч з трасою біля велосипеда. Обидва автомобілі були поліцейські, також чоловіки були в поліцейській формі.

Крім того, пізніше після того як обвинувачений вийшов з лісу, приїхав третій автомобіль, в якого завантажили велосипед та посадили обвинуваченого і повезли у райвідділ поліції.

Загалом, як вказав обвинувачений, його в лісі вдарили кулаком в печінку два рази, чотири рази вдарили кулаком по голові, а також тросиком вдарили разів десять по руках, ногах, спині. При цьому, обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що поліцейські били його в лісі за те, що він здійснив крадіжку велосипеда, із яким його затримали, а не для того, щоб він взяв на себе другий епізод крадіжки.

Також, обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що спочатку не погоджувався взяти на себе іще один епізод крадіжки, однак в слідчий ізолятор приїхала слідча та нагадала про домовленість із оперуповноваженими, та сказала що всі домовленості, про які він домовлявся з оперуповноваженими в силі, що все буде нормально, після цього, обвинувачений підписав надані слідчою документи.

У судовому засіданні 14 січня 2025 року обвинувачений ОСОБА_18 надав показання про те, що 23 серпня 2022 року він зранку повернувся з Луцька та перебував вдома, крадіжку велосипеда «Ардіс» не вчиняв, під час затримання 26 серпня 2022 року його побили працівники поліції та запропонували домовленість про те, що працівники поліції завозять його додому взяти одяг, а він в свою чергу має визнати свою винуватість у крадіжці велосипеда Ардіс, яка сталася 23 серпня 2022 року, оскільки, за словами працівників поліції, другий епізод крадіжки жодним чином не вплине на розмір покарання. Домовилися про те, що він повідомить про другий епізод крадіжки велосипеда, коли його привезуть на слідчий експеримент. Обвинувачений погодився на ці умови та зазначив, що вдома йому потрібно взяти із собою одяг, мобільний телефон та 36 таблеток метадона. Також, обвинувачений зазначив, що в лісі 26 серпня 2022 року його били, а саме по печінці, по голові, а також тросиком. Також зазначив, що коли адвокат ОСОБА_17 , яка була присутня під час складення протоколу його затримання, запитала, чи били його, він відповів, що не били. Про факт побиття обвинувачений не повідомив захиснику через те, що вважав, що це не дасть ніякого результату.

На запитання суду, обвинувачений відповів, що під час здійснення відеозапису огляду місця події 26 серпня 2022 року він не зазначав про те, що його побили, оскільки вважав, що в цьому немає сенсу і це не принесе ніякого результату.

Далі, у своїх показаннях обвинувачений зазначив, що слідчий ОСОБА_32 приїхала до нього в слідчий ізолятор та прямо в коридорі нагадала йому про домовленості з поліцейськими під час його затримання та запропонувала підписати документи. При цьому зазначила, що додому його завезуть, коли будуть їхати на слідчий експеримент.

Обвинувачений повідомив, що його везли на слідчий експеримент 22 вересня 2022 року зі слідчого ізолятора. На слідчому експерименті була слідча ОСОБА_32 , два оперуповноважених поліції, перед входом до під`їзду поліцейські обвинуваченому проінструктували що потрібно розповідати, а саме, що велосипед стояв у під`їзді з правої сторони, що велосипед був цепком закритий, він його взяв на плече та виніс із під`їзду. Після цього, на слідчий експеримент викликали потерпілу ОСОБА_19 , після чого обвинувачений під час слідчого експерименту зі слів поліцейських розповів як викрадав велосипед. Далі, як зазначив обвинувачений, після слідчого експерименту його завезли додому та він взяв свої речі, після чого його повезли у слідчий ізолятор.

Надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_18 щодо непричетності до таємного викрадення 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , суд критично ставиться до зазначених показань та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за цей злочин, з наступних підстав.

Так, показання ОСОБА_18 в цій частині спростовуються дослідженими судом та зазначеними вище показаннями потерпілої ОСОБА_19 , показаннями свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а також зазначеними вище письмовими доказами.

Так, свідок ОСОБА_33 у своїх показаннях підтвердив, що він підписував протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2022, відповідно до якого за наданими фотознімками впізнав ОСОБА_18 як особу, яка 23.08.2022 по вул. Рильського, 3А, в м. Ірпінь просила у нього болгарку для того щоб розрізати замок на велосипеді. Також свідок зазначив, що оскільки підписав протокол, то на той момент краще пам`ятав цього чоловіка, на даний момент не може впізнати обвинуваченого, оскільки пройшло багато часу.

Потерпіла ОСОБА_19 , яка була присутня під час слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_18 зазначила, що під час слідчого експерименту у вересні 2022 року обвинувачений в ході даної слідчої дії розповідав, як зайшов у під`їзд, повідомляв, де стояв велосипед, також, під час слідчого експерименту обвинувачений їй пояснював, що викрав велосипед, оскільки йому потрібні були гроші на наркотики, обіцяв, що все поверне, просив вибачення. При цьому, потерпіла також зазначила, що під час слідчого експерименту обвинувачений поводив себе вільно, ніхто йому не підказував, що потрібно говорити та показувати, сам вказав вірне розташування велосипеду у під`їзді, а також зазначив, що виніс велосипед, поклавши на плече, та показував яким чином, оскільки колеса були з`єднані замком, і велосипед не міг рухатися, що відповідало дійсності.

Свідок ОСОБА_25 зазначила, що під час слідчого експерименту обвинувачений вільно розповідав, що це він вчинив крадіжку велосипеда, а саме зайшов до під`їзду, взяв велосипед та виніс із під`їзду, при цьому, як зазначила свідок, жодних підказок зі сторони поліцейських щодо механізму вчинення злочину не було. Також, свідок ОСОБА_25 зазначила, що не помітила фізичного чи психологічного впливу на обвинуваченого зі сторони поліцейських.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 22 вересня 2022 року обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що у серпні 2022 року, він проходив повз будинок АДРЕСА_2 та побачив, що двері у під`їзд відчинені та на першому поверсі він побачив велосипед, який від`єднав від тросу та поніс за місцем мешкання.

Зазначені обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту 22 вересня 2022 року фактичні обставини та механізм вчинення крадіжки велосипеда «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , а саме про те, що двері під`їзду будинку були відчинені, велосипед знаходився на першому поверсі, та обвинувачений поніс велосипед за місцем мешкання, узгоджується із показаннями потерпілої ОСОБА_19 , яка вказувала, що залишила велосипед на першому поверсі, в день викрадення велосипеда було відсутнє світло і двері під`їзду були відчинені, колесо велосипеда було зафіксоване кодовим замком, тому на велосипеді не можна було їхати, але він не був пристебнутий до будь-якого іншого предмета, а тому велосипед можна було винести.

У судовому засіданні під час надання показань обвинувачений зазначив, що йому працівники поліції сказали говорити, в тому числі про те, що велосипед стояв з правої сторони при вході в під`їзд, також, ту обставину, що велосипед стояв з правої сторони при вході в під`їзд підтвердила також потерпіла ОСОБА_19 , однак, у протоколі слідчого експерименту не зазначено, що велосипед знаходився саме з правої сторони від входу в під`їзд, що свідчить про те, що обвинуваченому відомі більш детальні фактичні обставини вчинення злочину, які не зазначені у протоколі слідчого експерименту.

Також, зазначений обвинуваченим під час проведення слідчого експерименту 22 вересня 2022 року механізм вчинення крадіжки велосипеда «Ardis Titan», а саме, що він виніс велосипед із під`їзду, та показання потерпілої ОСОБА_19 щодо того, що кодовий замок унеможливлював рух велосипеда, однак його можна було винести, узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_26 , який зазначив, що обвинувачений 23 серпня 2022 року приніс із собою велосипед, на якому був прикріплений цепок, та попросив у свідка болгарку для того, щоб зрізати цепок із велосипеда.

Судом встановлено, що доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_18 видане Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Київській області 26 серпня 2022 року о 17 год. 40 хв., та вказаним дорученням призначено адвоката ОСОБА_17 затриманому на підставі ст.208 КПК України ОСОБА_18 для здійснення захисту протягом строку тримання такої особи під вартою.

27 серпня 2022 року ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Таким чином, станом на 22 вересня 2022 року доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_18 було діючим, та останній міг скористатися послугами захисника.

Як видно зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 22 вересня 2022 року, підозрюваний ОСОБА_18 відмовився від участі захисника.

З огляду на положення ст. 52 КПК України, участь захисника у даному кримінальному провадженні не є обов`язковою.

Таким чином, право на захист ОСОБА_18 , який під час слідчого експерименту 22 вересня 2022 року відмовився від участі захисника під час слідчої дії у кримінальному провадженні, в якому участь захисника не є обов`язковою не було порушено.

Оскільки в судових засіданнях обвинувачений зазначав про здійснення щодо нього фізичного насильства під час його затримання у кримінальному провадженні 26 серпня 2022 року, судом було доручено відповідному компетентному органу провести перевірку вказаних фактів, за результатами такої перевірки судом встановлено їх безпідставність, враховуюче наступне.

Так, виходячи зі змісту статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за обставин, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з нею, а саме застосування недозволених методів під час проведення слідства, у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, слід провести ефективне офіційне розслідування.

Це означає, що таке розслідування повинно бути ретельним, а органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена в рішеннях у справах «Яременко проти України» (п. 57 рішення від 12 червня 2008 року), «Вергельський проти України» (п. 97 рішення від 12 березня 2009 року), «Олексій Михайлович Захарків проти України» (рішення від 24 червня 2010 року), «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року).

До того ж, згідно з практикою Європейського суду з прав людини допустимість як доказів свідчень, отриманих за допомогою катувань, з метою встановлення відповідних фактів у кримінальному провадженні зводить нанівець саму суть права обвинуваченого не свідчити проти себе та призводить до несправедливості кримінального провадження в цілому.

Забезпечення перевірки заяви про застосування недозволених методів шляхом проведення уповноваженим органом офіційного розслідування щодо можливих порушень прав людини, гарантованих статтями 27, 28 Конституції України, є обов`язковим.

Судом виконано обов`язок забезпечення перевірки заяви ОСОБА_18 про застосування до нього недозволених методів під час досудового розслідування шляхом ініціювання проведення уповноваженим органом офіційного розслідування за такою заявою щодо можливих порушень прав людини, а саме прав людини обвинуваченого ОСОБА_18 .

Так, ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2023 року постановлено доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у місті Києві провести перевірку фактів, викладених в даній ухвалі щодо застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками поліції фізичного насильства під час його затримання у кримінальному провадженні № 0000756.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2024 року повторно постановлено доручити Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у місті Києві провести перевірку фактів, викладених в даній ухвалі щодо застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працівниками поліції фізичного насильства під час його затримання у кримінальному провадженні № 0000756.

Згідно із Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 17 червня 2024 року на виконання вищевказаної ухвали суду від 07.03.2024 Другим слідчим відділом Територіального управління ДБР, розташованого в місті Києві, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000514 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 07.03.2024 у справі №367/3993/22 зобов`язано провести перевірку фактів щодо можливого застосування стосовно ОСОБА_18 працівником поліції фізичного насильства під час його затримання у кримінальному провадженні № 0000756.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 29 серпня 2025 року, винесеної слідчою Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_34 , кримінальне провадження №0000514 від 17 червня 2024 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України. Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до протоколу огляду речей і документів, а саме електронного носія інформації (диску) на якому наявна копія запису судового засідання на якому обвинувачений ОСОБА_18 повідомив про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, встановлено, що останній протягом судового засідання декілька разів змінював покази. Так, спочатку ОСОБА_18 повідомляв суд, що йому завдавали фізичні ушкодження три працівники поліції, після чого змінив кількість на двох працівників поліції, а ще пізніше на одного. Додатково, ОСОБА_18 повідомив, що йому завдавали фізичні ушкодження не з метою примусити його вчинити дії, що суперечать його волі, а з незрозумілої причини. Додатково повідомив, що ніде не фіксував тілесні ушкодження. Відповідно до матеріалів виконаного доручення встановлено, що ОСОБА_18 категорично відмовився від допиту та від проведення будь-яких інших процесуальних дій, про що складено акт оперативними працівниками. Враховуючи викладене, під час досудового розслідування доводи щодо вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, судом було забезпечено проведення уповноваженим органом офіційного розслідування перевірки доводів обвинуваченого ОСОБА_18 щодо застосування до нього недозволених заходів примусу під час досудового розслідування. Під час судового розгляду сторона захисту не вказувала на неефективність або неповноту такої перевірки та не надала доказів про скасування наведеної судом постанови з цих підстав, хоча постанова про закриття кримінального провадження № 0000514 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, була долучена та досліджена за участі захисника та обвинуваченого в судовому засіданні, яке відбувалося 25.09.2025.

До того ж, надаючи оцінку доводам обвинуваченого ОСОБА_18 щодо застосування до нього фізичного насильства під час його фактичного затримання 26.08.2022 з метою примусити його визнати винуватість у вчиненні крадіжки велосипеда потерпілої ОСОБА_19 , судом приймаються також до уваги відомості, що зафіксовані на відеозаписі, який здійснювався 26.08.2022 під час проведення огляду місця події в період часу з 14 год. 54 хв. до 15 год. 20 хв. слідчим у присутності понятих, спеціаліста, а також ОСОБА_18 . Так, на вказаному відеозаписі жодних заяв з боку обвинуваченого щодо неправомірної поведінки працівників поліції не зафіксовано. На запитання слідчого про те, чи чинився на обвинуваченого будь-який вплив, ОСОБА_18 відповів, що не чинився. Також, з відеозапису вбачається, що він здійснений у денну пору доби, обвинувачений ОСОБА_18 одягнутий у шорти та футболку, на відкритих ділянках тіла видимі тілесні ушкодження відсутні.

Крім того, показання обвинуваченого про те, що він погодився визнати винуватість у крадіжці велосипеда потерпілої ОСОБА_19 внаслідок фізичного тиску зі сторони працівників поліції під час його затримання 26 серпня 2022 року, а також домовленості з працівниками поліції під час його затримання 26 серпня 2022 року про те, що він визнає вину у цьому злочині на слідчому експерименті, а працівники поліції завезуть його додому, щоб він взяв свої речі та метадон, спростовують наступні обставини.

Так, потерпіла ОСОБА_19 звернулася до ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області із заявою про вчинення крадіжки велосипеда 23 серпня 2022 року, проте, судова-товарознавча експертиза стосовно велосипеда «Ardis-Titan-17» проведена лише 02 вересня 2022 року. Таким чином, до 02 вересня 2022 року не була відома ринкова вартість велосипеду, і, відповідно, лише 02 вересня 2022 року було з`ясовано, чи тягне за собою кримінальну відповідальність вартість викраденого майна, що спростовує показання обвинуваченого про домовленість із працівниками поліції щодо визнання вини у крадіжці вказаного велосипеду. Також, слід додати, що повідомлення про підозру у крадіжці 23.08.2022 велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування, вручене ОСОБА_18 лише 14.09.2022.

Крім того, 26 серпня 2022 року обвинувачений був лише фактично затриманий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого був застосований слідчим суддею 27 серпня 2022 року. Таким чином, станом на 26 серпня 2022 року ні обвинувачений, ні працівники поліції, які його затримували, не могли знати, із клопотанням про застосування якого запобіжного заходу до слідчого судді звернеться слідчий, а також який запобіжний захід до обвинуваченого застосує слідчий суддя, тому показання обвинуваченого про його домовленість з працівниками поліції 26 серпня 2022 року про те, що він має визнати свою вину у крадіжці велосипеда потерпілої ОСОБА_19 і розповісти обставини вчинення злочину коли його повезуть із слідчого ізолятора на слідчий експеримент, а працівники поліції, в свою чергу, завезуть його додому для того, щоб він взяв свої речі, спростовуються цією об`єктивною обставиною. Також, під час допиту у судовому засіданні 14 січня 2025 року обвинувачений ОСОБА_18 зазначив, що на слідчий експеримент його везли із суду, що не відповідає дійсності, так як відповідно до матеріалів справи, слідчим суддею застосовано до ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 27 серпня 2022 року, а слідчий експеримент за участю ОСОБА_18 проводився 22 вересня 2022 року.

Так, потерпіла ОСОБА_19 та свідок ОСОБА_25 надали логічні та послідовні показання, які відповідають зафіксованим у протоколі слідчого експерименту обставинам, з приводу того, що ОСОБА_18 самостійно, впевнено, без вказівок та без підказок, без будь-якого примусу, спокійно та послідовно повідомив механізм викрадення велосипеда, належного потерпілій ОСОБА_19 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи обвинуваченого ОСОБА_18 щодо застосування до нього недозволених заходів примусу під час досудового розслідування всебічно перевірені, оскільки щодо таких фактів проведено ефективну перевірку як уповноваженим на це органом офіційного розслідування, так і безпосередньо судом, і стороною захисту не вказано на неефективність або неповноту такої перевірки.

Ураховуючи викладене, суд вважає спростованими доводи сторони захисту щодо застосування недозволених заходів досудового розслідування відносно ОСОБА_18 у цьому кримінальному провадженні, а тому визнає допустимими досліджені судом докази стосовно викрадення 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , у тому числі - протокол слідчого експерименту від 22.09.2022 за участі ОСОБА_18 .

Враховуючи викладене, суд надає критичну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_18 щодо непричетності до таємного викрадення 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , та визнає показання обвинуваченого ОСОБА_18 в цій частині такими, що спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності та покарання, а також на ухилення від відшкодування заподіяної шкоди потерпілій ОСОБА_19 , яка заявила цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної злочином, з обвинуваченого.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень Європейського суду з прав людини означає, що сукупність обставин справи встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме таємного викрадення 23 серпня 2022 року велосипеда марки «Ardis Titan», належного потерпілій ОСОБА_19 , викладеного у вироку суду доведена і його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

За таких обставин, винуватість ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, доведена стороною обвинувачення повністю.

Відповідно до вимог п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається серед іншого рішення про визнання особи винуватою у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до змісту ст.70 КК України, передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. При цьому, за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 січня 2025 року кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 червня 2023 року за № 0001180 в частині обвинувачення ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні: 10.06.2023 в період часу з 08:58 год. по 09:01 год., 10.06.2023 в період часу з 12:54 год по 12:55 год., 11.06.2023, 13.06.2023, 20.07.2023 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, - закрито у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими, кількість епізодів злочинних діянь, дані про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працює, проживає з матір`ю похилого віку, раніше неодноразово судимий, у тому числі, за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, не відшкодував заподіяну потерпілій ОСОБА_19 майнову шкоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , відповідно до ст. 66 КК України, за вчинення 26.08.2022 та 11.06.2023 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , відповідно до ст. 66 КК України, за вчинення 23.08.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_18 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому, на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_18 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Призначене ОСОБА_18 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому.

Підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_18 положень ст. 69 КК України відсутні.

Також, суд не вбачає підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_18 положень ст. 75 КК України, з огляду на кількість епізодів злочинних діянь, одне з яких ним вчинено під час застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім того, обвинувачений раніше неодноразово судимий, що свідчить про системність вчинення ним кримінальних правопорушень та підвищену суспільну небезпечність, а тому його виправлення неможливе без відбування покарання.

Згідно ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного судом покарання ОСОБА_18 слід зарахувати термін його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Суд ураховує, що стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А отже, до набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст. 377 КПК України, вказаний запобіжний захід слід залишити без змін.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні за проведення експертних досліджень №2325/22 від 02.09.2022, №2271/22 від 26.08.2022, №СЕ-19/111-22/36171-Д від 07.09.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства (ч. 4 ст. 128 КПК).

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК).

Отже, вирішуючи цивільний позов суду слід перевірити, чи пред`явлено позов до початку судового розгляду, чи відповідає форма та зміст позовної заяви вимогам, встановленим законом, та чи доведено підстави та розмір позову.

Потерпіла ОСОБА_19 подала цивільний позов у кримінальному провадженні, в якому просила стягнути із обвинуваченого ОСОБА_18 на її користь 9000 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обґрунтовуючи позов, потерпіла ОСОБА_19 зазначає, що розмір заподіяної шкоди підтверджується долученим нею товарним чеком №18 від 22 липня 2021 року, виданим ФОП ОСОБА_28 , а також іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 підтримала заявлений цивільний позов.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню, оскільки сума завданої кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_19 майнової шкоди знайшла своє підтвердження у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_18 у виді позбавлення волі обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбутого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період з 26 серпня 2022 року по 12 квітня 2023 року включно та з 11 серпня 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- первинне пакування, дактилокарту на ОСОБА_18 , сліди папілярних узорів залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- велосипед марки «Unicorn Migger» чорно-червоного кольору з жовтою смугою, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_21 залишити законному володільцю ОСОБА_21 .

Стягнути із ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 2914 (дві тисячі дев`ятсот чотирнадцять) гривень 14 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_19 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_19 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9000 (дев`ять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1