УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3585/25

28 жовтня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременець Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації Збройних Сил України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернулася з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

В обґрунтування зазначеного клопотання вказала, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді стрільця 2 піхотного відділення 3 піхотного взводу 1 піхотної роти НОМЕР_1 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ст. 11, 16, 128, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, близько 08 год. 00 хв. 07.07.2024 самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_2 , яка розташовувалася на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в АДРЕСА_2 , після чого, перебуваючи поза межами вказаної військової частини, почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

Вказала, що обґрунтованість обвинувачення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

26.06.2025 було оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4 .

27.06.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду Рівненської області надано дозвіл на затримання ОСОБА_4

18 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05 вересня 2025 року, без права внесення застави.

03 вересня 2025 року ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, до 01 листопада 2025 року.

Необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликана тим, що ризики, які були підставою для застосуваня щодо ОСОБА_4 такого виду запобіжного заходу, не припинили своє існування та не зменшилися.

Зокрема, продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує обвинуваченому, а саме позбавлення волі строком до десяти років, існує ризик, що він може переховуватися від суду, залишити постійне місце проживання, у незаконний спосіб перетнути кордон, ухилятися від суду.

Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків, які разом із ним проходили військову службу, з метою зміни їх показань.

Також обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, перебуваючи на волі, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хвороби, підробивши відповідні документи.

Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки після самовільного залишення військової частини у добровільному порядку на військову службу не повернувся, перебував у загальнодержавному розшуку.

При цьому просила також врахувати, що обвинувачений зареєстрований та проживає на віддаленій відстані від суду, у с. Жолоби Тернопільської області, офіційно не працевлаштований та відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів, без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, покликаючись на викладені у ньому обставини та просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Відповідно до ч. 1 - ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 05 вересня 2025 року, без права внесення застави.

03 вересня 2025 року ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, до 01 листопада 2025 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який визначено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи не має, за місцем служби характеризується негативно, після вчинення інкримінованого йому злочину перебував у загальнодержавному розшуку.

Наведене дає підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, ОСОБА_4 може залишити постійне місце проживання та переховуватися від суду, чинити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, вчинити інше кримінальне правопорушення або прожовджити вчинене, неналежною процесуальною поведінкою перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Таким чином встановлено, що ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 липня 2025 року, не зменшилися та не відпали.

При цьому суд також враховує обгрунтованість пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, - тримання під вартою.

Підстави для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу відсутні та інший більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання існуючих ризиків, потреби кримінального провадження на даний час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України враховуючи те, що на території України введено воєнний стан, а також наявність обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, вагомість зібраних у справі доказів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, суд вважає за вірне не визначати розмір застави.

Таким чином відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього переховуватися від суду, чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, враховуючи, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шісдесят днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кременець Тернопільської області, жителю АДРЕСА_1 - на строк 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, до 26 грудня 2025 року включно.

Строк дії ухвали рахувати з 10 год. 45 хв. 28 жовтня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати ДУ "Рівненський слідчий ізолятор".

Ухвалу може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Костопільський районний суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_1