В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 13 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оленегорськ, рф, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 12.07.2025 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував вдома за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , разом з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілої ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 шляхом заподіяння їй ударів наявним у нього ножем в область розташування життєво важливих органів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та свідомо допускаючи тяжких наслідків у вигляді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілої, ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у вказаний час, взяв до правої руки ніж, яким наніс ОСОБА_4 один удар в область живота, спричинивши останній своїми злочинними діями тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного тороко-абдомінального поранення грудної клітки справа - рана на бічній поверхні грудної клітки справа, визначена лікарями як колото-різана (з рівними краями, розміром 2х1 см), в VII міжребер`ї по передньо-аксилярній лінії, проникає у плевральну порожнину, з явищами гематораксу (наявність у плевральній порожнині - до 1000 мл рідкої крові), з наскрізним пораненням правого куполу діафрагми (рана розміром 2х1 см), з пораненням правої частки печінки (рана с-подібної форми розміром 2х1 см), та проникає у черевну порожнину, з явищами гемаперитонеуму (наявність у черевній порожнині до 100 мл рідкої крові), що відноситься до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, вказавши на дату, мотив та спосіб вчинення злочину. Так, ОСОБА_6 зазначив, що проживає із мамою та бабусею. В той день він повернувся із магазину, купив продукти харчування та пляшку горілки.

Пояснив суду, що він є інвалідом другої групи, пересувається за допомогою милиць.

Зазначив, що коли зазирнув у сумку, то побачив, що у нього зникла половина його пенсії, оскільки в кімнаті нікого не було він подумав, що це мама забрала, оскільки вона щось собі ховала. Це його розлютило, він взяв ніж та наніс один удар мамі у правий бік.

Злякався, та оскільки у нього розрядився телефон, то бабуся пішла до сусідів викликати швидку, а він лишився з мамою. Підтвердив, що перед цим вжив горілку.

У скоєному щиро розкаявся, зазначив, що дуже жалкує про те, що вчинив. Попросив у мами вибачення та вона його пробачила у судовому засіданні. Просив не позбавляти його свободи.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 , тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, розподілу процесуальних витрат з урахуванням висновків судово-медичних експертиз, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_6 ,який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обираючи покарання ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 121 КК України, особу винуватого, який не був раніше судимим, має постійне місце проживання та реєстрацію, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є інвалідом другої групи.

Обставиною, яка пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує як обставину, що пом`якшує покарання, так і обставини, що його обтяжують та приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є інвалідом другої групи, за загальним захворюванням з ураженням ОРА, вибачився перед мамою у судовому засіданні.

З огляду на зазначене, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Крім того, суд враховує, що потерпіла претензій до обвинуваченого не має, послідовно з`являється у судові засідання та просить суд не позбавляти свободи обвинуваченого, сама пересувається за допомогою ходунків та повідомила суд що потребує допомоги сина, та просила суд призначити ОСОБА_6 покарання на підставі ст. 75 КК України.

Отже, враховуючи конкретні обставини справи та керуючись тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, щоправда в максимальних межах, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, та покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що зазначені вище обставини, встановлені під час розгляду справи, свідчать про те, що ОСОБА_6 усвідомив свою вину та наслідки вчиненого злочину та прагне усунути заподіяну шкоду, піклуванням про маму, сам є інвалідом ІІ групи, а потерпіла - його мама просить не позбавляти його свободи.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 , у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення - з 13 липня 2025 року по 16 жовтня 2025 року.

На підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, з урахуванням призначеного покарання, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно змінити, застосувавши до нього особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати за проведення експертиз підлягають стягненню із обвинуваченого.

Враховуючи, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, суд вважає доцільним його скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання з випробуванням, строком на 3 (три) роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу обов`язки, передбачені п. 1-3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 , у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення - з 13 липня 2025 року по 16 жовтня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 8921 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять одну) гривню 76 копійок за проведення експертиз під час досудового розслідування.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2025 року, у справі №755/13030/25 (провадження 1-кс/755/2480/25, 1-кс/755/2481/25).

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «OPPO A72» блакитно-фіолетового кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картками НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який упаковано до спец. пакету № 7211095; футболку білого кольору з малюнком на якій наявні плями речовини бурого кольору, яку упаковано до паперового конверту з наліпкою NPU2292431; штани зеленого кольору на яких маються плями речовини бурого кольору, які упаковано до паперового конверту з наліпкою NPU2292432; тапки чорного кольору з малюнком, на яких мається плями речовини бурого кольору, які упаковано до паперового конверту з наліпкою NPU2292433; два металеві костилі на яких маються плями речовини бурого кольору, які упаковано до поліетиленового пакету чорного кольору, обмотано ліпкою стрічкою Національна поліція та наліпки NPU2292437, NPU2292435; футболка з речовиною бурого кольору з принтом, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282181; простиня з речовиною бурого кольору, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282184; светр «Адідас» з речовиною бурого кольору, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282182; мокра футболка з речовиною бурого кольору, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою QHY 0141399 - повернути ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за належністю;

-ніж з прозорою ручкою, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282174; металевий кухонний ніж, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282177; ніж з дерев`яною ручкою, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282178; ніж з світлою ручкою, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282179; ніж з чорною ручкою зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282180; ніж з синьою ручкою, що поміщено до паперового пакету та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282173; - конфіскувати;

-??змиви з дверей серванту, що поміщено до паперових пакетів та опломбовано спец. наліпкою NPU-2282176, 2282175, зразки крові, змиви з рук та зрізи нігтьових пластин -знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1