Справа № 541/3935/25
№ провадження 1-кп/541/385/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 від 28.01.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

В с т а н о в и в :

09 лютого 2024 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09 лютого 2024 року ОСОБА_5 , реалізуючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с-ще Великі Сорочинці, вул. Легейди, буд. 7, використовуючи власний мобільний телефон марки «Realme 6 Pro RMX 2063» IMEI НОМЕР_1 , через мережу Інтернет замовила на інтернет-сторінці «Моллі» у невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено метамфетамін.

Після чого 09 лютого 2024 року о 23:15 год. невстановлена досудовим розслідуванням особа за допомогою поштомата ТОВ «Нова Пошта» №45667, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Лесі Українки, буд. 77, направила ОСОБА_5 поштове відправлення з психотропною речовиною, до відділення № 1 ТОВ "Нова пошта", яке розташоване за адресою: вул. Миргородська, 4а, с-ще Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області.

11 лютого 2024 року о 16:50 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свій протиправний умисел, приїхала до відділення № 1 ТОВ "Нова пошта", яке розташоване за адресою: вул. Миргородська, 4а, с-ще Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, де отримала вищевказане поштове відправлення з номером 541, тим самим незаконно придбала психотропну речовину, яка знаходилася в картонному пакуванні, почавши таким чином незаконно зберігати її при собі до моменту вилучення працівниками поліції.

У подальшому, 11.02.2024 близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 , вийшовши з приміщення відділення № 1 ТОВ "Нова пошта", яке розташоване за адресою: вул. Миргородська, 4а, с-ще Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, була зупинена працівниками поліції.

Під час проведення огляду місця події 11 лютого 2024 року між домоволодінням № 1 та № 4 по вул. Миргородська в с-щі Великі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_5 на вимогу працівників поліції видала картонне упакування, в середині якого знаходився полімерний прозорий зіп-пакет з кристалічною речовиною, в якому відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів від 15.02.2024, міститься метамфетамін, який віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 0,5530 г, яку ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала без мети збуту за вказаних обставин.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

У даному кримінальному провадженні 08 жовтня 2025 року між прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468,469,472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 , за участю її захисника ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, давла згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 також просив затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам його підзахисної.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків. Потерпілих у кримінальному провадженні не має. Обвинувачена свою вину у скоєнні правопорушення визнала. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , і призначення їй узгодженої сторонами міри покарання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08 жовтня 2025 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1