Справа № 191/4398/25
Провадження № 1-в/191/469/25
У Х В А Л А

іменем України

23 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся засуджений ОСОБА_5 з клопотанням про застосування до останнього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні підтримав заявлене ним клопотання, пояснив відбуває покарання у виді 7 років позбавлення волі, призначене вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст. 121 КК України, відбув 2/3 строку покарання, має заохочення, працевлаштований тому вважає, що може бути звільнений умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Представник ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 пояснив, що станом на сьогодні засуджений ОСОБА_5 працевлаштований, позитивно характеризується, має заохочення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки вважає, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Криничнського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 22.02.2021 року.

Згідно з довідкою з особової справи №66-Т-21 засуджений ОСОБА_5 з 24.03.2021 року відбуває покарання в Державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)», початок строку 26.09.2019 року, кінець строку 26.09.2026 року.

Встановлено, що 31.01.2022 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 101 КВК України, у зв`язку з тим , що засуджений на шлях виправлення не став.

31.03.2023 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 82 КК України, у зв`язку з тим, що засуджений на шлях виправлення не став.

14.06.2024 року комісією установи відбування покарання відмолено у застосуванні до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України.

Невідбута частина строку покарання станом на 23.09.2025 року становить 1 рік 4 дні.

Засуджений характеризується позитивно, працевлаштований, має п`ять заохочень, стягнень не має. протягом останніх півроку порушень не вчиняв; режим тримання не порушує; бажає змінити своє життя та підтверджує це активним вчинками, має позитивні плани на майбутнє, підтримує соціальні зв`язки з рідними та близькими, які позитивно впливають на засудженого. Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного правопорушення, ризик оцінюється як середній; ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній має п`ять заохочень від 01.08.2022 року, 19.10.2022 року, 21.04.2023 року, 14.07.2022 року, 15.01.2025 року за сумлінну поведінки та ставлення до праці, стягнень не має.

Так, ст.6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Отже, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Так, суд звертає увагу і на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, злочин вчинений у стані алкогольного сп`яніння та згідно з відомостями, наданими ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_5 зловживав алкоголем, при вживанні алкоголем стає агресивним та може становити небезпеку для оточуючих під впливом алкоголю. Також, ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини, втім у даному випадку він висловлену йому державою довіру не виправдав та вчиняв нові злочини, що тягло призначення йому покарання за наступним вироком за правилами ст. 71 КК України.

На думку суду, наведені відомості свідчать про антисоціальну спрямованість особи засдженого та стійкість його протиправної поведінки, а отже і про те, що досягнення щодо останнього мети кримінального покарання до повного його відбуття має підтверджуватись особливо вагомими та переконливими відомостями і доказами, яких не вбачається. Враховуючи, що невідбута частина покарання на час розгляду становить 1 рік 4 дні, звільнення засудженого не сприятиме досягненню мети покарання, а саме запобігання вчиненню нових злочинів та виправлення засудженого.

Вирішальне значення має активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Таким чином, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого з приводу того, що він довів своє виправлення, саме фактичним відбуттям 2/3 строку призначеного покарання, наявністю заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання трудового розпорядку. Зазначене не може слугувати достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, зміст вищезазначених обставин не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Криничанського районнго суду Дніпропетровської області від 21.01.2021 року

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же час та в тому ж порядку з моменту вручення йому даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1