Справа № 595/1712/25
Провадження № 1-кс/595/414/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000238, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2025 року за ч. 1 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2025 року, близько 00 год 10 хв, у ОСОБА_4 , який перебував на вулиці Стуса у місті Бучач Бучацької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 21063» бежевого кольору, 1988 року випуску із державним номерним знаком НОМЕР_1 , що був припаркований поруч із будинком вищевказаної адреси, власником якого є ОСОБА_7 , та який перебував у користуванні ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, 25 листопада 2025 року, близько 00 год 10 хв, ОСОБА_4 , не маючи права на володіння, розпорядження та користування транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 21063» бежевого кольору, 1988 року випуску із державним номерним знаком НОМЕР_1 , всупереч волі власника (законного користувача) вказаного транспортного засобу, скориставшись тим, що ОСОБА_8 , у той момент не перебував поблизу вказаного автомобіля та переконавшись, що інші присутні неподалік особи не обізнані про його злочинний намір, відчинив водійські двері та сів на місце водія транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21063» бежевого кольору, 1988 року випуску із державним номерним знаком НОМЕР_1 , де незаконно пошкодивши замок запалювання, а саме витягнувши із нього дроти які в подальшому з`єднав у наслідок чого запустив двигун автомобіля, вартістю 40000 грн. (сорок тисяч гривень), привівши його таким чином у робочий стан. Після цього, ОСОБА_4 , розпочав рух вищевказаним автомобілем у напрямку вулиці Галицька міста Бучач Бучацької територіальної громади Чортківського району Тернопільської області, та рухаючись вулицею Галицька що у місті Бучач Чортківського району Тернопільської області, через технічну несправність автомобіль зупинився.

Внаслідок своїх вищевказаних дій ОСОБА_4 протиправно вилучив автомобіль «ВАЗ 21063» бежевого кольору, 1988 року випуску із державним номерним знаком НОМЕР_1 у його користувача ОСОБА_8 , зробивши це всупереч його волі, не маючи жодних правових підстав володіти, користуватися, керувати і розпоряджатися вказаним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом.

26 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Підставами для підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного злочину стали докази, зібрані під час досудового розслідування кримінального провадження, які містяться у матеріалах кримінального провадження, процесуальним джерелами яких є показання свідків, протоколи слідчих дій, зокрема: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.11.2025; протокол огляду місця події від 25.11.2025; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 25.11.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.11.2025; протокол огляду відеозапису від 25.11.2025; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 26.11.2025.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1. Переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, та неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, а тому обізнаний про правові наслідки та особливості призначення покарання у разі визнання його винуватим та засудження за інкримінований йому злочин, а тому не виключений ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з усвідомленням неминучості призначення покарання за вчинений злочин. Дії ОСОБА_4 , кваліфікуються за ч.1 ст. 289 КК України а саме як незаконне заволодіння транспортним засобом, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, а відповідно до ст. 12 КК України є не тяжким злочином. Окрім цього, необхідно врахувати те, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 15 вересня 2023 року до Чернівецького районного суду м. Чернівці скеровано обвинувальний акт за ч.5 ст.407 КК України, покарання за яке становить від 5 до 10 років позбавлення волі. Окрім цього, відносно підозрюваного ОСОБА_4 17 січня 2025 року скеровано обвинувальний акт про вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Також, ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про неповагу до суду, нехтуванням законодавства України та правилами суспільства та моралі загалом. Окрім цього, як встановлено, що 14 жовтня 2025 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області в межах кримінального провадження № 0000307 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, а саме заборонено останньому залишати житло в період доби з 22 год. до 07 год по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Строк дії ухвали встановлено до 23 год. 59 хв. 12 грудня 2025 року. Дане кримінальне правопорушення було вчинено 25 листопада 2025 року близько 00:30 год., що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_4 порушує вимоги раніше застосованого відносно нього запобіжного заходу, безперешкодно покидає житло за адресою: АДРЕСА_1 , що вказує на те, що останній може надалі переховуватись від прокурора та суду.

2. Підозрюваний може незаконно впливати на свідка в цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Так, у даному кримінальному провадженні наявний ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідка ОСОБА_9 , з метою схилення його до зміни або відмови від своїх показів по даному кримінальному провадженні, оскільки вони мають родинні зв`язки та спільно проживають. Також з даного приводу зазначає, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не розпочатий, учасники процесу не допитані безпосередньо в суді.

3. Підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України). Висновок про наявність вказаного ризику зроблено на основі аналізу фактичної поведінки ОСОБА_4 оскільки, будучи раніше судимим за ч.1 ст.126 КК України, останній 03 грудня 2024 року вчинив новий злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, тобто на шлях виправлення не став та 25 листопада 2025 року знову ж вчинив злочин, що не свідчить про його правослухняну поведінку. А тому враховуючи вище наведене, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, більш м`які запобіжні заходи, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, а саме: особисте зобов`язання, особи порука, застава, домашній арешт, ураховуючи їхню правову сутність та специфіку застосування із урахуванням фактичних обставин вчинення злочину, особи ОСОБА_4 не можуть запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії, оскільки ОСОБА_4 в міру тяжкості покарання, яке йому загрожує, віку, соціальних зв`язків, репутації, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити його з підстав наведених у ньому. Крім того, просив визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000238 від 25 листопада 2025 року за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

26 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, як незаконному заволодінні транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, що згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В судовому засіданні достовірно встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідка та вчинити інший злочин.

Зокрема, суд вважає, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків та обізнаний про правові наслідки та особливості призначення покарання, за вчинення злочину в якому підозрюється, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, це на думку суду беззаперечно свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КК України.

Крім того, суд вважає, що наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 з метою зміни або відмови від своїх показів, оскільки вони мають родинні зв`язки та спільно проживають.

Також, оскільки ОСОБА_4 був судимий, суд вважає, що ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України є підтвердженими, оскільки, будучи раніше судимим за ч.1 ст.126 КК України, останній 03 грудня 2024 року вчинив новий злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, тобто на шлях виправлення не став та 25 листопада 2025 року знову ж вчинив злочин, що не свідчить про його правослухняну поведінку.

Щодо порушення ОСОБА_4 застосованого до нього 14.10.2025 ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області в межах кримінального провадження № 0000307 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, суд зазначає, що застосований запобіжний захід скасовано вироком Бучацького районного суду від 24.11.2025.

Суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення.

На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, а саме, що підозрюваний, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідка у даному кримінальному провадженні чи вчинити інший злочин та забезпечити належне виконання ним покладених обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя може не визначати розмір застави лише в кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання прокурора на необхідність застосування до ОСОБА_10 застави у розмірі як щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у розмірі двісті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не обґрунтовано жодними доказами.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такий розмір застави буде достатнім та зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,193,194,196,197,205,209, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бучач Бучацького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, не одруженого, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуваючого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень для внесення на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454 ; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 по справі №595/1712/25 згідно ухвали слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2025 року.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо він порушить покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала діє до 12 год. 30 хв. 24 січня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 01.12.2025 року о 11 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1