Справа № 487/9445/25
Провадження № 1-кс/487/5496/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Заводського району м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001581 від 12.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001581 від 12.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль ВАЗ 217130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), для подальшого зберігання в стані після дорожньо-транспортної пригоди, із забороною користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно.

У клопотанні прокурор посилається на те, що вказаний транспортний засіб має значення речового доказу у кримінальному провадженні, необхідний для подальшого проведення слідчих дій для встановлення усіх необхідних фактів та обставин у кримінальному провадженні, а повернення транспортного засобу власнику може привести до його зміни або знищення слідів злочину, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, подав заяву, в якій просив клопотання розглянути за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0001581 від 12.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2025 близько 17:58 в м. Миколаєві по вул. Кузнецькій в районі перехрестя з вул. 3 Слобідська відбулася дорожньо-транспортна пригода (наїзд на пішохода) за участю автомобіля марки ВАЗ 217130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження.

11.12.2025 слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якого вилучено автомобіль ВАЗ 217130, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Постановою слідчого вищевказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом.

Відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля ВАЗ 217130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В якості підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, у клопотанні зазначено, що вищезазначене майно є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, яке підтверджує певні факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження, у зв`язку із чим необхідно накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001581 від 12.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, що підтверджується відомостями протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.12.2025, підлягає подальшому експертному дослідженню.

Отже, прокурором доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема арешт майна запобігає можливості його знищення, приховування або перетворення.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту є необхідним для досягнення дієвості кримінального провадження, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 217130, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), з забороною користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Оскарження ухвали не зупиянє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1