Справа № 686/1920/26
Провадження № 1-кс/686/922/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000109 від 16.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

УСТАНОВИЛА:

19 січня 2026 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «Ауді», моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1987 року випуску, разом із ключами до нього, який на праві власності належить ОСОБА_3 , із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

СВ ХРУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109 від 16.01.2026, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Клопотання огрунтовано тим, що «16.01.2026 близько 00:00 год. працівниками УПП в Хмельницькій області за адресою: м. Хмельницький, вул. Довженка, 14 зупинено транспортний засіб марки «Ауді», моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який позбавлений права керування Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області справа №686/29879/25 від 23.10.2025 терміном на 1 рік.

Так, 16.01.2026 на підставі заяви на проведення огляду від власника транспортного засобу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу із 01:40 год. по 02:58 год. слідчим ВРЗСТ СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 проведено огляд транспортного засобу марки «Ауді», моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1987 року випуску, який був розміщений на вуличній дорозі за адресою: м. Хмельницький, вул. Довженка,14.

У подальшому, після проведення огляду транспортний засіб, разом із ключами до нього, вилучено та поміщено на майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів, що розташований за адресою: м. Хмельницький, вул. Р.Шухевича, 120Д.

Водночас, під час огляду, указаний транспортний засіб опломбовано печатками.

24.11.2025 транспортний засіб марки «Ауді», моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 1987 року випуску, разом із ключами до нього, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000109».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Так, до клопотання прокурором не долучено доказів реєстрації права власності на транспортний засіб марки «Ауді», моделі «80», д.н.з. НОМЕР_1 .

Окрім того, клопотання є суперечливим за змістом, оскільки у описовій частині прокурор зазначає, що власником транспортного засобу є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у прохальній частині вказує, що власником автомобіля є ОСОБА_3 .

Указане позбавляє слідчу суддю можливості пересвідчитися, хто є дійсним власником рухомого майна, із клопотанням про арешт якого звернувся прокурор.

Також, відрізняються відомості, зазначені у клопотанні щодо ухвалення постанови про визнання речовими доказами транспортного засобу та ключів до нього. Зокрема, у клопотанні зазначено, що указані транспортний засіб та ключі визнано слідчим речовими доказами постановою від 24.11.2025, однак до клопотання долучена постанова слідчого, датована 16.01.2026.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк у сімдесят дві години або із урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Повернути прокурору клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000109 від 16.01.2026.

Установити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя