Провадження № 1-кс/742/1458/25
Єдиний унікальний № 742/5582/25
У Х В А Л А

про арешт майна

15 жовтня 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Прилуки клопотання слідчої відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що розглядається, короткий виклад змісту клопотання.

1.До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчої відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Прилуцької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

2.В обґрунтування клопотання Слідчий зазначила, що у провадженні СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали КП №0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

3.Під час досудового розслідування встановлено, що 11 жовтня 2025 року, близько 17 год., у приміщенні житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є її знайомим і який проживає в вищевказаному будинку і є сусідом останньої, виникла сварка, під час якої, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю та з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно нанесла останньому удар вістрям вказаного ножа в область грудної клітки , а саме лівої лопатки, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення грудної клітки зліва, лівобічний субтотальний пневматоракс, які відповідно до п. 2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння тілесних ушкоджень.

4.10.10.2025 в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано та поміщено в ізолятор тимчасового тримання.

5.13.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

6.13.10.2023 кухонний ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

7.У зв`язку з цим, Слідчий просить суд: накласти арешт на кухонний ніж, вилучений під час огляду місця події 13.10.2023 за адресою проживання підозрюваної ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 .

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

8.Слідчий, у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про його розгляд у її відсутність. Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_7 надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та за відсутності власника майна.

9.Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

ІІІ. Положення Закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

10.Відповідно до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК встановлено загальні правила їх застосування. Вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

11.Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення.

12.Для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно може бути речовим доказом (перший абзац частини 3 ст. 170 КПК).

13.Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

14.Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК). До таких ризиків вказаний абзац відносить можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

15.До того ж за змістом ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого:

-правову підставу для арешту майна;

-можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

-розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

-наслідки арешту майна для, зокрема, третіх осіб.

16.Отже, з аналізу зазначених у попередніх абзацах норм КПК вбачається, що арешт майна можливо застосувати якщо:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна;

-майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності осіб, щодо майна яких його дозволено накладати;

-речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт;

-це майно є речовим доказом;

-буде досягнуто завдань, для виконання яких прокурор звертається із клопотанням;

-наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали.

16.Вирішуючи зазначені вище питання слідчий суддя робить наступні вимоги щодо кожного з них.

Стосовно наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна.

17.З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими Прилуцького СВ РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, яке є тяжким злочином згідно зі ст. 12 КК України.

18.Скоєння вказаного правопорушення підтверджується матеріалами, доданими до клопотання:

-витяг з ЄРДР від 14.10.2025;

-повідомленням про підозру від 13.10.2025,

-протоколом огляду місця події від 12.10.2025 року;

-постановою про визнання речовим доказом від 13.10.2025.

19.Отож, описані вище обставини дають можливість дійти висновку, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що дає слідчому судді підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту.

Майно, на яке накладається арешт, перебуває у власності особи, щодо майна якої його дозволено накладати.

20.Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому ч. 1 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 989 цього Кодексу.

21.Кухонний ніж перебуває у користуванні ОСОБА_5 , яка тримаючи в правій руці вказаний вище кухонний ніж, умисно нанесла ОСОБА_6 удар вістрям ножа в область грудної клітки, а саме лівої лопатки, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення грудної клітки зліва, лівобічний субтотальний пневматоракс, які відповідно до п. 2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки.

22.Кухонний ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000851 від 12.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

23.Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що на майно вказаної особи можливо накласти арешт у цьому випадку.

Речі та документи є тими видами майна, на які може бути накладено арешт.

24.Кухонний ніж є рухомим майном (ч. 2 ст. 181 Цивільного кодексу України), перебуває у цивільному обороті. Відтак, на нього може бути накладено арешт.

Арешт на майно необхідно накласти з метою збереження речових доказів.

25.Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт на майно може бути накладено з метою збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

26.Відповідно до частини першої зазначеної статті речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

27.Кухонний ніж визнано речовим доказом у кримінальному провадженні згідно з постановою слідчого від 13.10.2025.

17.Також, як вбачається з протоколу огляду місця події від 13.10.2025 року, 11 жовтня 2025 року, близько 17 год., у приміщенні житлової квартири за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є її знайомим і який проживає в вищевказаному будинку і є сусідом останньої, виникла сварка, під час якої, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю та з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, умисно нанесла останньому удар вістрям вказаного ножа в область грудної клітки , а саме лівої лопатки, чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення грудної клітки зліва, лівобічний субтотальний пневматоракс, які відповідно до п. 2.1.3.к «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння тілесних ушкоджень.

28.Відтак, підсумовуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що існує можливість використання кухонного ножа, котрий має слідову інформацію на поверхні та використовувався при вчиненні кримінального правопорушення, що мало місце 11.10.2025 року, як доказу в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Завдяки арешту буде досягнуто завдань, для виконання яких слідчий звертається із клопотанням.

29.Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Зокрема, зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, обґрунтованою є можливість знищення, приховування, псування вказаного ножа в разі невжиття заходів щодо його арешту. Слідчий суддя погоджується, що під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підлягає встановленню характер та тип тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому, обставини їх заподіяння, тощо. Встановлення цих обставин може потребувати проведення слідчих дій, пов`язаних із дослідженням вказаного транспортного засобу та ушкоджень, заподіяних внаслідок нанесення тілесних ушкоджень. Ненакладення арешту на ніж може мати наслідком знищення слідів кримінального правопорушення та, як наслідок, неможливість встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні.

Наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються, будуть розумними та співрозмірними із завданнями цього кримінального провадження.

30.Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

31.КПК у частині четвертій статті 173 визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

32.При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

33.На думку слідчого судді, накладення арешту в цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому, суд враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, тяжкість.

34.У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна для третіх осіб.

35.З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

36.Керуючись ст..ст. 98,131-132,170-175, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання слідчої відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділення Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

2.Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 12.10.2025 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кухонний ніж з блакитною рукояткою.

3.Ухвала підлягає негайному виконанню.

4.Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

5.Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

6.Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

7.Повний текст ухвали складено 15.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_8