У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/48/26

провадження № 1-кс/0285/110/26

09 лютого 2026 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Звягелі заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Звягельського міськрайонного суду ОСОБА_4 у справі № 285/48/26 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 подала заяву про відвід слідчого судді Звягельського міськрайонного суду ОСОБА_4 у справі № 285/48/26 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України. Заява обґрунтована тим, що слідчий суддя порушує її права передбачені чинним законодавством, перешкоджає вчасному проведенню досудового розслідування, що свідчить про грубе порушення її права на справедливий і безсторонній суд, належного доступу до правосуддя та повагу до інших прав, свобод та інтересів людини, гарантованих Конституцією України.

В судове засідання учасники судового процесу не прибули.

Вивчивши заяву про відвід суд дійшов наступного висновку.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави щодо відводу судді.

Так, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 1.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного ("Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII) п. 43).

Суд вважає, що незгода сторони з процесуальним рішенням слідчого судді не може бути підставою для його відводу. Суд розглядаючи заяву про відвід слідчого судді не може робити висновки щодо відповідності рішень слідчого судді вимогам матеріального або процесуального права, оскільки законодавством передбачений окремий порядок оскарження рішень суду у кримінальному провадженні. Так, порядок подання заперечень на ухвали, постановлені під час судового провадження у суді першої інстанції, визначений ч. 2 ст. 392 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивований.

Враховуючи вищевикладене, заявлений відвід не містить посилання на обставини, які підтверджуються відповідними доказами, що свідчили б про наявність підстав для відводу слідчого судді, передбачених вищезазначеною нормою КПК України.

Таким чином, підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 не встановлено, а тому заява не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80-81 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Звягельського міськрайонного суду ОСОБА_4 у справі № 285/48/26 за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_5 в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1