Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5813/25
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2025 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченої кримінальне провадження №0000797, відомості про яке внесено до ЄРДР 15.04.2025 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сімферополь, АРК, громадянки України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 будучи громадянкою України вчинила державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України за таких обставин.

Нехтуючи вимогами Конституції і законів України, Присягою працівника прокуратури, ОСОБА_5 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність призначення ОСОБА_6 на посаду так званого «прокурора Республіки Крим», а також незаконного проведення на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя референдуму, достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності, посиленні окупації півострову та утворенні в АР Крим системи незаконних органів прокуратури Російської Федерації, погодилася на незаконну пропозицію про продовження роботи у складі прокуратури АРК, а згодом - прокуратури Республіки Крим, без підпорядкування Генеральній прокуратурі Україні.

Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Судак АР Крим на посаді прокурора прокуратури міста Судака прокуратури АР Крим, достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні - серпні 2014 року, більш точну дату не встановлено, погодилась на призначення її на посаду помічника прокурора міста Судак незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, виконувала функції прокуратури, встановлені федеральними законами.

Зокрема, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи стаж роботи в органах прокуратури, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, перебуваючи в приміщенні так званого Судацького міського суду Республіки Крим по вул. Леніна, буд. 71, м. Судак, діючи в інтересах Російської Федерації, 03.03.2015, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, приймала участь, як помічник прокурора м. Судак незаконно створеної прокуратури Республіки Крим у справі №1-27/2015; 11.01.2016, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, приймала участь, як помічник прокурора м. Судак незаконно створеної прокуратури Республіки Крим у справі №1-25/2016; 29.02.2016, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, приймала участь, як помічник прокурора м. Судак незаконно створеної прокуратури Республіки Крим у справі №1-172/2015; 08.04.2016, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, приймала участь, як помічник прокурора м. Судак незаконно створеної прокуратури Республіки Крим у справі №1-12/2016; 14.06.2016, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, приймала участь, як помічник прокурора м. Судак незаконно створеної прокуратури Республіки Крим у справі №1-11/2016, чим надала допомогу іноземній державі у забезпеченні належного функціонування незаконно створених органів прокуратури, тобто в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 з наступних підстав.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.05.2017 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Встановлено, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 , а також повістки про виклик до слідчого неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери направлені ОСОБА_5 .

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 30.06.2015 підозрювану ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судові засідання не прибула, будучи належним чином, в спосіб, передбачений вимогами КПК України шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Подільського районного суду міста Києва, повідомленою про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавала, в зв`язку з чим на підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 12.08.2025 судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника. Суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_5 мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, мала отримати оголошену підозру, відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

Суд, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає загальновідомим наступне.

06.03.2014 у приміщенні Верховної Ради АР Крим, у порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п.2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», Верховною Радою АР Крим прийнято незаконну постанову № 1702-6/14 «О проведении общекрымского референдума» з визначенням 16.03.2014 датою такого волевиявлення, на яке одним з питань виносилося, зокрема, питання про входження АР Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

Відповідно до зазначеної постанови 16.03.2014 на території АРК проведено незаконний референдум, результатом якого стала тимчасова окупація території АР Крим і міста Севастополя, а також їх входження до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.

20.03.2014 Державною Думою Російської Федерації прийнято «Федеральний Конституційний Закон» від 21.03.2014 № 6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя».

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII, з 20.02.2014 сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя є тимчасово окупованою внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Судом в інтересах даного кримінального провадження ретельно досліджені подані стороною обвинувачення докази з тим, щоб дослідити зв`язок між цими подіями та діями обвинуваченої безпосередньо в контексті висунутого їй обвинувачення.

Крім того, суд, безпосередньо дослідивши подані стороною обвинувачення докази, також встановив наступне.

ОСОБА_5 є громадянкою України.

Відповідно до копії анкети отримувача паспорта громадянина України для виїзду за кордон (орган видачі - 6313 Київський РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області), ОСОБА_5 , має паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_1 , виданий 31.08.2006 сімферопольським рв гу мвс україни в харківській області та паспорт громадянина України для виїзду за кордон, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 07.10.2009. Згідно листа Першого заступника Глави Адміністрації Президента України від 17.10.2016 № 03-01/3383, клопотання про вихід із громадянства України зазначених у запиті осіб (запит №26/2-33310-15 від 29.09.2016) на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходили. Відповідно до запиту старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України №26/2-33310-15 від 29.09.2016 із Адміністрації Президента України витребовувалась інформація про те, чи подавались зазначеними особами в Указі Президента України №01/2014 від 21.03.2014 клопотання про вихід із громадянства України. Відповідно до п. 398 указного вище Указу зазначено про задоволення клопотання про вихід із громадянства України ОСОБА_5 , 1990 року народження, уродженки с. Добре, Сімферопольського району, Кримської області, УРСР. Судом не враховується Указ Президента України від 21.03.2014 (м. Ростов-на-Дону) №01/2014 «Про вихід з громадянства України», підписаний ОСОБА_7 , за яким задоволено клопотання громадянки України, зокрема ОСОБА_5 (п.398) про вихід з громадянства України, оскільки Постанову Верховної Ради України «Про самоусунення Президента України від виконання конституційних повноважень та призначення позачергових виборів Президента України» постановлено 22.02.2014, а доказів звернення ОСОБА_5 до Голови Верховної Ради України (згідно з Постановою Верховної Ради України «Про покладення на Голову Верховної Ради України виконання обов`язків Президента України» від 23.02.2014), у встановленому КПК України порядку, суду не надано.

Згідно довідки про проходження служби, ОСОБА_5 працювала прокурором прокуратури м. Судака Автономної Республіки Крим з 09.07.2012 по грудень 2014 року. Вищезазначені докази підтверджують статус ОСОБА_5 станом на 2014 рік як прокурора прокуратури м. Судака Автономної Республіки Крим.

Відповідно до наказу Генерального прокурора України № 13дк від 01.12.2014, ОСОБА_5 звільнена з вказаної посади у зв`язку з порушенням Присяги працівника прокуратури. Як вбачається із листа (списків) начальника відділу роботи з кадрами територіальних прокуратур управління кадрового забезпечення від 19.02.2015 (відповідь на запит № 26/3-291вих.-15 від 16.02.2015), ОСОБА_5 відсутня у списку працівників прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, які працевлаштовані в інших регіонах України (станом на 23.06.2014), не зверталась із заявою про переведення до іншого органу прокуратури чи про звільнення.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_5 мала можливість звернутись із заявою про переведення до іншого органу прокуратури або про звільнення, відповідно до положень наказу Генеральної Прокуратури України №36 від 21.03.2014 «Про тимчасовий порядок прийняття, переміщення та звільнення прокурорів, слідчих прокуратури та інших спеціалістів прокуратури Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та прокуратури Кримського регіону з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері».

За даними листа Департаменту контррозвідки СБУ № 2/2/8-21865 від 13 червня 2016 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 13 червня 2016 року постійно перебуває на території АР Крим, адреса реєстрації: АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 21.

Обставини участі ОСОБА_5 у судових справах, упродовж 2015 - 2016 років як державного обвинувача в судовому органі окупаційної влади, Судацькому міському суді Республіки Крим, знайшли своє підтвердження під час дослідження в судовому засіданні протоколу огляду веб-сайтів від 13.03.2025 і протоколу огляду інтернет-видань від 14.04.2015. Як вбачається з протоколу огляду веб-сайтів від 13.03.2025, при перегляді інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті «Судебные и нормативные акты РФ» (http://sudact.ru/), виявлено та оглянуто: «Приговор №1-12/2016 1-197/2015 от 8 апреля 2016г. по делу №1-12/2016», відповідно до якого державним обвинувачем у справі виступала помічник прокурора м.Судака «Пахомова Е.Т.». Зокрема, остання приймала участь у розгляді в судовому засіданні кримінальної справи; «Приговор №1-11/2016 1-187/2015 от 14 июня 2016г. по делу №1-11/2016», відповідно до якого державним обвинувачем у справі виступала помічник прокурора м.Судака «Пахомова Е.Т.»; «Приговор №1-25/2016 1-262/2015 от 11 января 2016г. по делу №1-25/2016», відповідно до якого державним обвинувачем у справі виступала помічник прокурора м.Судака «Пахомова Е.Т.». Зокрема, остання приймала участь у розгляді в судовому засіданні кримінальної справи; «Приговор №1-172/2015 1-7/2016 от 29 февраля 2016г. по делу №1-172/2015», відповідно до якого державним обвинувачем у справі виступала помічник прокурора м.Судака «Пахомова Е.Т.». Зокрема, остання приймала участь у розгляді в судовому засіданні кримінальної справи. Згідно даного протоколу огляду, в указаних вище кримінальних справах ухвалено вироки. З указаних вироків Судацького міського суду Республіки Крим вбачається, що обвинувачена приймає участь на території АР Крим у судових справах, у 2016 році як державний обвинувач у створених судових органах.

Як вбачається з протоколу огляду інтернет-видань від 14.04.2015, при перегляді інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті «Судебные и нормативные акты РФ» (http://sudact.ru/), виявлено та оглянуто «Приговор №1-27/2015 от 03 марта 2015г.», відповідно до якого державним обвинувачем у справі виступала помічник прокурора « ОСОБА_8 ». Зокрема, остання приймала участь у розгляді в судовому засіданні кримінальної справи. Згідно даного протоколу огляду, в указаній вище кримінальній справі ухвалено вирок. З указаного вироку Судацького міського суду Республіки Крим вбачається, що обвинувачена приймає участь на території АР Крим у судових справах, у 2015 році як державний обвинувач у створених судових органах окупаційної влади.

Відповідно до протоколу огляду інтернет-видань від 16.04.2025, при перегляді інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті http://www.kremlin.ru/, виявлено та оглянуто Федеральний Конституційний Закон РФ від 21.03.2014 №6-ФКЗ «О принятии в Российскую Федерацию Республики Крым и образовании в составе Российской Федерации новых субъектов - Республики Крым и города федерального значения Севастополя», ч.4 ст.8 якого передбачено, що до завершення формування органів прокуратури Російської Федерації на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя, відповідні повноваження на вказаних територіях здійснюють органи прокуратури, які діяли на день прийняття до Російської Федерації Республіки Крим та утворення у складі Російської Федерації нових суб`єктів. Ч.3 вищевказаної статті передбачено, що працівники органів прокуратури України, які обіймають посади у вказаних органах, діючих на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя на день прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів, мають переважне право на прийняття на службу в органи прокуратури Російської Федерації, створенні на цих територіях, а також за наявності в них громадянства Російської Федерації та при складанні іспиту на знання законодавства Російської Федерації і їх відповідності вимогам, висунутими законодавством Російської Федерації до працівників органів прокуратури.

Відповідно до протоколу огляду інтернет-видань від 16.04.2025, при перегляді інформації, яка розміщена на офіційному веб-сайті https://rk.gov.ru/, виявлено та оглянуто «Конституцию Республики Крым», зазначеним актом визначаються основи конституційного ладу незаконно створеної «Республіки Крим», державний устрій, статус судової влади, органів прокуратури тощо.

Всі перелічені джерела інформації суд оцінює за правилами документа згідно ст.99 КПК України, а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими.

Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про діяльність ОСОБА_5 як «помічника прокурора м. Судака» окупаційних органів влади РФ достовірними доказами обвинувачення.

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше прокурором прокуратури м. Судака Автономної Республіки Крим, погодилась на призначення її на посаду помічника прокурора м. Судака незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, отримала громадянство РФ, як необхідну умову для зайняття такої посади.

Враховуючи приписи ст. 4 Конституції України, ст. ст. 2, 17-20 Закону України «Про громадянство України», ч. 4 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ОСОБА_5 по теперішній час залишається громадянкою України незалежно від місця її проживання.

Фактичне набуття нею як громадянином України, яка проживає на тимчасово окупованій території, громадянства РФ не визнається Україною, відтак не може бути підставою для втрати нею громадянства України. Через оголошену ОСОБА_5 у межах даного провадження підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не допускається і її вихід з громадянства України. Суд дійшов висновку про те, що громадянка України ОСОБА_5 діяла свідомо та добровільно, оскільки маючи достатній рівень освіти, знань та життєвого досвіду, з березня 2014 року не склала своїх повноважень як прокурор прокуратури м. Судака Автономної Республіки Крим та погодилась на призначення її на посаду помічника прокурора м. Судака незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, приймала участь у судових справах, як державний обвинувач, керуючись при цьому законодавством іноземної держави.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні нею інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Натомість, дотримуючись сформованої позиції щодо вимогливості до доказування, суд не вбачає правових підстав для поставлення обвинуваченій в провину тих діянь, які не підтверджені доказами обвинувачення. Так, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_5 посилання на нібито її причетність до надання допомоги окремим представникам іноземної держави (РФ), оскільки таких конкретних фактів не встановлено, протиправна діяльність ОСОБА_5 , яка спрямована на вчинення державної зради, охоплюється наданням з її боку допомоги іноземній держави (РФ) в цілому. Крім того, враховуючи межі висунутого звинувачення та керуючись принципом презумпції невинуватості, суд також виключає з обвинувачення ОСОБА_5 посилання на її дії на шкоду недоторканості України, оскільки будь-яких даних її участі в посяганнях на територію України із застосуванням з боку інших держав військової сили або загрози силою, а так само в порушенні недоторканності кордонів України, не надано. Більш того, з цього приводу відсутні посилання і серед фактичних обставин, які визнані прокурором встановленими і викладені в обвинувальному акті. Інші подані стороною обвинувачення та досліджені судом документи доказового значення в межах даного провадження не мають.

Суд за результатами судового розгляду вважав за необхідне в межах висунутого звинувачення конкретизувати окремі фактичні обставини вчинення злочину (напр., щодо форми допомоги в проведенні підривної діяльності: «виконання функцій прокуратури, встановлених федеральними законами», «забезпечення належного функціонування незаконно створених органів прокуратури»; щодо перекладу назви суду в якому обвинувачена приймала участь у розгляді зазначених справ).

Отже, дії ОСОБА_5 , яка будучи громадянкою України та прокурором прокуратури м. Судака Автономної Республіки Крим, умисно, починаючи з березня 2014 року по 2016 рік (більш точно не встановлено) забезпечила становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі в функціонуванні незаконно створених окупаційних органів влади РФ на окупованій території України (АР Крим), виконання функцій органів прокуратури РФ, надавши цим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України, як державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України у виді надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

За таких обставин, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянкою України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, наслідки вчиненого, особу обвинуваченої, яка раніше не судима. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи фактичні обставини справи, особу обвинуваченої ОСОБА_5 , відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч. 1 ст. 111 КК України у виді позбавлення волі строком на 12 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Приймаючи рішення щодо застосування до ОСОБА_5 додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, яке не передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_5 особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, під час перебування на посаді прокурора прокуратури м. Судака Автономної Республіки Крим, та характер її діяння свідчить про неможливість збереження за нею права обіймати посади в органах прокуратури та правоохоронних органах.

Таким чином, суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 55 КК України вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади у органах прокуратури та правоохоронних органах строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України (в редакції Закону № 1689-VII від 07 жовтня 2014 року) конфіскація майна встановлюється не тільки за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також і за злочини проти основ національної безпеки України незалежно від ступеня їх тяжкості. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч.1 ст.111 КК України, його тривалість, а також дані про особу обвинуваченої, яка, будучи громадянкою України, до 01.12.2014 обіймала посаду прокурора прокуратури м. Судака Автономної Республіки Крим, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації всього належного їй майна.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років з позбавленням права обіймати посади у органах прокуратури та правоохоронних органах строком на 2 роки, на підставі ст. 55 КК України, з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Подільський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1