УХВАЛА

02 грудня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського міського суду Рівненської області з клопотанням про скасування арешту майна звернувся представник власника арештованого майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000031 від 11.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Старшим слідчим СУ ГУНП в Рівненській області майором поліції ОСОБА_6 (далі слідчий), за погодженням прокурором відділу процесуального керівництва Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор) подано клопотання про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон марки iPhone 15Pro Max.

Досудовим розслідуванням проводилась перевірка за фактом привласнення та розтрати грошових коштів, вчиненого шляхом зловживання службовими особами КП «РОПЦ» своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: привласнення, розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області, відповідно до плану проведення заходів державного фінансового контролю, проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Рівненський обласний протипухлинний центр» Рівненської обласної ради (КП «РОПЦ» РОР), за період з 01.01.202 по 31.12.2024, за результатами якої складено акт ревізії від 07.04.2025 N?13-17-04-06/46.

В ході проведення ревізії встановлено, що внаслідок невідповідності посадових окладів між штатними розписами, які погоджені Департаментом цивільного захисту та охорони здоров?я населення Рівненської ОДА (далі Департамент) та штатними розписами, наданими КП «РОПЦ» РОР для ревізії; встановлення у штатних розписах посадових окладів заступникам головного лікаря (директора) та головному бухгалтеру без дотримання відсоткового співвідношення, визначеного п.5.2.3 Колективного договору на 2019-2022 роки (зі змінами); встановлення заступникам головного лікаря (директора) доплат до посадових окладів за наявність кваліфікаційної категорії з порушенням п.2.4.1 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров?я та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров?я України від 05.10.2005 N?308/519 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.10.2005 за №1209/11489, із змінами, 51-му працівнику КП «РОПЦ» РОР зайво нараховано та виплачено заробітну плату та відповідно зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску, чим порушено ст. 97 Кодексу Законів про працю України, ст.15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) КП «РОПЦ» РОР.

Окрім цього ревізією встановлено, що в порушення вимог п.5.2.3 змін до Колективного договору на 2019-2022 роки, ст.97 Кодексу Законів про працю України, ст.15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР, протягом 2023 року та січня-липня 2024 років окремим працівникам, згідно наказів по КП «РОПЦ», встановлювалась надбавка за складність і напруженість в роботі у розмірі, що перевищує 50% посадового окладу, внаслідок чого 23-м працівникам зайво нараховано та виплачено заробітної плати та відповідно зайво нараховано та сплачено єдиного соціального внеску чим завдано матеріальної шкоди (збитків) КП «РОПЦ» РОР.

Описані вище порушення, які призвели до матеріальної шкоди (збитків) КП «РОПЦ» РОР, що були виявлені під час проведення ревізії, допущені попереднім головним лікарем (директором) ОСОБА_8 , попереднім головним бухгалтером ОСОБА_9 , попереднім заступником головного бухгалтера (з 01.12.2022 начальник планово економічного відділу) ОСОБА_10 , провідним економістом ОСОБА_4 та виконуючою обов?язки начальника відділу юридичного контролю та закупівель ОСОБА_11 .

29.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду проведено обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено мобільний телефон iPhone 15Pro Max, яким користується ОСОБА_4

04 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області по справі №569/13348/25, провадження № 1-кс/569/8279/25 клопотання слідчого було задоволено.

Винесене процесуальне рішення суд мотивував збереженням речових доказів, та унеможливленням вчинення подальших дій, пов`язаних із розпорядженням наступними речами: мобільний телефон iPhone 15Pro Max.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні своє клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задоволити.

Слідчий в судовому засіданні не заперечував з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000031 від 11.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 листопада 2025 року накладено арешт на мобільний телефон iPhone 15Pro Max із забороною відчуження, розпорядження та користування до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява 31107/96, п. 58). Вимога, щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994рр.; справа «Кушог проти Болгарії» від 10 травня 2007р.).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982р. у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986р. у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

У рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

Суд погоджується з доводами представника власника арештованого майна з приводу відсутності підстав для подальшого утримання майна у зв`язку з тим, що з моменту фактично тимчасового вилучення даного майна, маючи можливість вільного доступу до вмісту телефону у зв`язку з наданням власником такого паролю доступу, що прямо вбачається з опису до протоколу обшуку від 27.10.2025 року з порушення принципу розумності строків слідчий не забезпечив огляд вмісту телефону.

Станом на день розгляду клопотання власнику арештованого майна не вручено повідомлення про підозру, вона не визнана цивільним відповідачем у справі,

Арештований мобільний телефон iPhone 15ProMax не є таким, обіг якого обмежений в обороті чи він вилучений з цивільного обігу, що б надавало додаткову підставу його утримання слідчим і чинності його арешту.

В судовому засіданні слідчий повідомив про факт доручення співробітникам СБУ проведення огляду даного смартфону, однак не надав примірник даного доручення і не зміг повідомити дату завершення виконання доручення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, слідчий суддя приходить до переконання, що необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не має, а тому клопотання підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду 04 листопада 2025 року на мобільний телефон iPhone 15Pro Max та повернути його власнику - ОСОБА_4 .

Ухвала, відповідно до ст. 309 КПК України, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_12