Дата документу 22.12.2025Справа № 554/6017/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 , представника скаржника-адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_4 звернувся 08 грудня 2025 року до суду із скаргою на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України .

В обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилається на ті обставини, що постановою старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025 р. відмовлено ОСОБА_4 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України .

Копію вказаною постанови заявник отримав 27.11.2025 року.

Із вказаною постановою ОСОБА_4 категорично не згоден, вважає її такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що органом досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчих дій, з метою встановлення обставин вчиненого кримінального провадження.

ОСОБА_4 зазначає про те, що у даному кримінальному провадженні слідчі дії взагалі не проводилися. ОСОБА_4 не було допитано з приводу спричинення йому шкоди, також не було допитано осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та не отримано ряд документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а тому вважає, що постанова слідчого в частині відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим підлягає скасуванню.

Враховуючи вказані обставини, прохав скасувати постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України.

У судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу та прохала її задовольнити.

Слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, у судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Витребувані ухвалою слідчого судді від 09 грудня 2025 року матеріали кримінального провадження № 0000470 суду надані не були.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши суть скарги та дослідивши долучені до неї матеріали та надані документи із матеріалів кримінального провадження, заслухавши думку представника скаоржника, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0000470 від 22.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України.

Як слідує зі змісту поданої скарги, заявник ОСОБА_4 просив визнати його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Постановою старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025 р. відмовлено у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000470 від 22.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України.

Копію вказаної постанови заявник отримав 27.11.2025 р., чого не було спростовано під час розгляду даної скарги.

Оскаржувана постанова слідчого мотивована, зокрема тим, що ОСОБА_4 є лише заявником у вказаному кримінальному провадженні, його права та інтереси порушено не було. Права і обов`язки як потерпілого, в рамках даного кримінального провадження, у нього не виникли. Тому підстави вважати ОСОБА_4 потерпілим від кримінального провадження немає.

У постанові слідчий вказував на те, що сам по собі факт завдання особі моральної, фізичної чи майнової шкоди повинен мати причинно-наслідковий зв`язок із можливим вчиненням кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється, щоб відносно такої особи виникли підстави для залучення її до кримінального провадження в якості потерпілої особи від зазначеного кримінального правопорушення , а також бути документально підтверджені потерпілим, а не лише заявлено останнім про таку шкоду.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.2 ст.55 КПК України, права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, права та обов?язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або зави про залучення її до провадження як потерпілого. Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку.

Таким чином, права та обов?язки потерпілого виникли у заявника ОСОБА_4 з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР 22.03.2023 року, тому скарга в частині скасування постанови підлягає задоволенню.

Відмова у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000470 від 22.03.2023 звужує його права та позбавляє його можливості заявляти клопотання, у тому числі щодо призначення експертизи, що може вплинути на об?єктивність та повноту досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України, є передчасною, такою, що винесена без належної правової оцінки наявних у справі доказів, тому є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що вимоги скарги ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України, підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 24, 55, 110, 220, 303-309, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_5 від 26.09.2025 р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000470, внесеному до ЄРДР 22.03.2023 р., за ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 374 КК України скасувати.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 23.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1