Справа № 489/7963/25
Провадження № 1-кс/489/2825/25
У Х В А Л А

про арешт майна

01 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що 24.09.2025о 14:19 співробітниками УПП в Миколаївській області ДПП НП України на перехресті вул. 9 Слобідська та просп. Центральний у м. Миколаєві, за порушення ПДР зупинено автомобіль марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав для ознайомлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки. У ході проведення огляду місця події виявлено та тимчасово вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія/номер НОМЕР_2 , видане Сімферопольським ВРЕВ при УДАІ ГУ МВС України в АРК, на автомобіль «Honda Accord», н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 . В подальшому вказаний документ визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження № 0000194 з метою проведення необхідних слідчих дій та відповідної експертизи.

З метою забезпечення збереження істотних ознак і властивостей вказаного вилученого речового доказу, проведення судової технічної експертизи, а також збирання фіксації відомостей, що можуть бути використані у кримінальному провадженні, прокурор просить накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Прокурор у судове засідання не з`явився, в своєму клопотанні просив проводити розгляд клопотання без його присутності.

Володілець тимчасово вилученого майна до суду не з`явився, з урахуванням скорочених строків розгляду вказаної категорії справ, його неприбуття, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього докази, встановлено такі обставини.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (дата реєстрації провадження 25.09.2025) вбачається, що 24.09.2025 о 14:19 год. співробітниками УПП в Миколаївській області на перехресті вул. 9 Слобідська та пр. Центральний в м. Миколаєві за порушення ПДР зупинено автомобіль марки «Honda Accord», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який надав для ознайомлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки.

За змістом протоколу огляду місця події від 24.09.2025, який проводився в присутності двох понятих, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобусерії НОМЕР_3 .

Також до клопотання додано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке видане Сімферопольським ВРЕВ при УДАІ ГУ МВС України в АРК на автомобіль «Honda Accord», н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача СД ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 25.09.2025вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу визнано речовим доказом.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 172 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна,наякенакладено арешт; підставизастосуванняарештумайна;перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення тавказівку натакемайно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (ст. 175 КПК України).

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час проведення огляду місця події свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, відповідає ознакам, притаманним речовому доказу і з огляду на встановлені обставини може мати доказове значення у даному кримінальному провадженні, зібрані матеріали свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, пов`язаного з підробкою документів. Вказаний предмет був вилучений із дотриманням процедури, визначеної КПК України, а тому слідчий суддя наділений повноваженнями на вирішення питання щодо його арешту із визначенням відповідного обсягу обмежень.

Таким чином враховуючи правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки та підстави для арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речового доказу, недопущення його знищення, втрати чи пошкодження.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

У кримінальному провадженні №0000194 накласти арешт на вилучене 24.09.2025 під час огляду місця події майно, а саме:

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане Сімферопольським ВРЕВ при УДАІ ГУ МВС України в АРК на автомобіль «Honda Accord», н.з. НОМЕР_1 , власником якого вказаний ОСОБА_5 ,

шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування з метою забезпечення збереження речового доказу.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1