УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 714/115/21

провадження № 51-2528 ск 23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника Державної казначейської служби України ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 01 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги,

встановила:

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 травня 2024 року частково задоволено заяву адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про повернення сплачених судових витрат на проведення судових експертиз, а також виплат по сплаті виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Постановлено зобов`язати Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_6 стягнуті в дохід держави витрати на виконання виконавчого документа у сумі 1961 грн. 40 коп.

Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, представник Державної казначейської служби України ОСОБА_4 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 01 вересня 2025 року відмовлено представнику Державної казначейської служби України ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду та повернуто подану ним апеляційну скаргу.

У касаційній скарзі представник Державної казначейської служби України ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Частиною 1 ст. 117 КПК визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвала Герцаївського районного суду Чернівецької області постановлена 01 травня 2024 року та набрала законної сили 10 червня 2024 року після її перегляду в апеляційному порядку.

Апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку представник Державної казначейської служби України ОСОБА_4 подав 20 червня 2025 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт обґрунтовує тим, що Державну казначейську служби України не повідомляли про дату і час розгляду справи, не надсилали рішень чи процесуальних документів, а про існування оскаржуваної ухвали стало відомо після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 травня 2025 року.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що скаржником подано апеляційну скаргу не у стислий термін після спливу строку на оскарження вищевказаного судового рішення, а тому на підставі ч. 3 ст. 399 КПК скаржнику було відмовлено у поновленні пропущеного строку та повернуто його апеляційну скаргу.

Крім того, апеляційним судом звернуто увагу скаржника на те, що оскаржувана ухвала місцевого суду вже переглядалася в апеляційному порядку та її залишено без змін ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 10 червня 2024 року, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості переглядати в апеляційному порядку судові рішення, які вже були переглянуті апеляційним судом та приймати рішення по суті апеляційної скарги.

З таким рішенням апеляційного суду погоджується і касаційний суд.

Таким чином, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам статей 370, 419 КПК. Натомість, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а тому колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Державної казначейської служби України ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 01 вересня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3