КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурор: ОСОБА_6

представника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0002762 від 17 грудня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною третьою статті 209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002762 від 17 грудня 2024 року - залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою прокурор третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке вилучено 27 серпня 2025 року під час обшуку у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер CZC40923FC, з чорним перехідником; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG8124PL5; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG90493К1; жорсткий диск з серійним номером 70080VFY; флеш накопичувач з серійним номером RZK 127006332; упаковка від сім-картки мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_1 з серійним номером НОМЕР_2 , в середині якої знаходиться карткоутримувач; упаковка від сім-картки мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_3 з серійним номером НОМЕР_4 , в середині якої знаходиться карткоутримувач; блокнот зеленого кольору з надписом «NOTEBOOK» з чорновими записами «Волкор», «Волма», «Алвера»…; системний блок марки «НР», серійний номер CZC4372Z9N, з підзарядним пристроєм; стаціонарний телефон марки «Fanvil» з обладнаною телефонною електронною книгою з блоком живлення, серійний номер LGB; мобільний телефон «Самсунг», серійний номер НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , без сім-картки, з зарядним пристроєм білого кольору, які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою з істотним порушенням кримінального процесуального закону, висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що під час проведення обшуку присутня ОСОБА_11 відмовилась надавати паролі до вказаної у клопотанні прокурора техніки, у зв`язку з чим така техніка була вилучена для подолання логічного захисту.

Зазначає, що перелічені у клопотанні про арешт майна предмети відповідають критеріям статті 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 27 серпня 2025 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Вказує, що вищевказане тимчасово вилучене майно має значення для подальшого досудового розслідування кримінального провадження та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_10 просить відмовити у задоволені апеляційної скарги прокурора, оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Уважає ухвалу слідчого судді, що оскаржується, законною та обґрунтованою, прийнятою у відповідності до норм чинного законодавства України, а отже такою, що не підлягає скасуванню.

Зауважує, що до матеріалів клопотання про накладення арешту не долучено жодних доказів, які б давали слідчому судді достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінально-протиправних дій.

Також, прокурором не обґрунтовано та не доведено у судовому засіданні, що вилучене майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, тобто було набуте кримінально-протиправним шляхом, зберегло на собі сліди злочину або містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.

Звертає увагу суду на те, що з моменту вилучення речей, предметів та документів органом досудового розслідування не вчинено жодних дій, спрямованих на дослідження інформації, що в них міститься, на предмет наявності інформації, яка становить інтерес для досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вказує, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2025 року у справі №757/39744/25-к не було надано дозвіл на вилучення речей, які зазначені прокурором у клопотанні про арешт від 28 серпня 2025 року, а саме: системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер CZC40923FC, з чорним перехідником; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG8124PL5; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG90493К1; жорсткий диск з серійним номером 70080VFY; стаціонарний телефон марки «Fanvil» з обладнаною телефонною електронною книгою з блоком живлення, серійний номер LGB; системний блок марки «НР», серійний номер CZC4372Z9N, з підзарядним пристроєм, у зв`язку з чим працівниками правоохоронних органів без законних на те підстав, всупереч указаної ухвали, вилучено дане майно, яке є тимчасово вилученим майном, не відповідає вимогам статті 98 КПК України та не є речовим доказом.

Зазначає, що прокурором у клопотанні про накладення арешту на майно не наведено жодних доказів, які б підтверджували, що вилучене майно перебуває у власності чи користуванні ОСОБА_10 або що ця особа має будь-яке фактичне чи юридичне відношення до зазначених речей.

Посилається на те, що обшук проведено у приміщенні, яке використовується адвокатом без зазначення цього в ухвалі слідчого судді та без участі представника ради адвокатів регіону, що є порушенням встановленої законом процедури, передбаченої статтею 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що прямо ставить під сумнів законність проведеної слідчої дії та робить усі отримані в її результаті відомості недопустимими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, а також думку адвоката ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002762 від 17 грудня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною третьою статті 209 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що невстановлені особи з числа службових осіб ДП «Ліси України» зловжили службовим становищем, тобто умисно, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе та інших юридичних осіб, використовували службове становище всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам держави і спричинило тяжкі наслідки.

У період часу з червня по липень 2023 року директор Поліського лісового офісу ДП «Ліси України» ОСОБА_12 , зловживаючи службовим становищем, сприяв приватизації групи інвентарних об`єктів ДП «Ліси України», які слугували для зберігання та обробки деревини, підконтрольними товариствами ТОВ «ВКП ВОЛКОР» (), ТОВ «ТРИ ВІСІМКИ» (), ТОВ «ВОЛМА» () та ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» ().

У подальшому, за сприянням ОСОБА_12 , вищевказані юридичні особи вигравали тендера на закупівлю деревини.

Після обробки деревини основний об`єм експортується до підконтрольної фірми «Retim Europe OU» (Естонія) за заниженими цінами, а інша частина лісоматеріалів за ринковими цінами експортуються більш ніж 90 нерезидентів.

Проведеним аналізом експортних операцій з 01 січня 2025 року по 31 січня 2025 року встановлено, що ТОВ «Бренвель» () експортував «лісоматеріали розпиляні уздовж, нестругані, нешліфовані», код товару: , на підконтрольне підприємство «Retim Europe OU» зі ціною 06.60 грн за 1 кг, у той час як на інші підприємства - значно дорожче. Проведеним аналізом всіх інших експортерів вказаних груп товару середня ціна становила - 11.14 грн за 1 кг.

Далі, «гранули паливні з деревини (пелета дерев`яна)», код товару: , ТОВ «Бренвель» () експортував на підконтрольне підприємство «Retim Europe OU» зі ціною 05.00 грн за 1 кг, в той час як на інші підприємства - значно дорожче. Проведеним аналізом всіх інших експортерів вказаних груп товару середня ціна становила - 06.46 грн за 1 кг. Далі, «гранули паливні з деревини (пілета дерев`яна)», код товару: , ТОВ «Бренвель» () експортував на підконтрольне підприємство «Retim Europe OU» зі ціною 05.00 грн за 1 кг, в той час як на інші підприємства - значно дорожче. Проведеним аналізом всіх інших експортерів вказаних груп товару середня ціна становила - 06.46 грн за 1 кг.

«Пиломатеріали обрізні стругані», код товару: , ТОВ «Бренвель» () експортував на підконтрольне підприємство «Retim Europe OU» зі ціною 12.44 грн за 1 кг. Проведеним аналізом всіх інших експортерів вказаних груп товару середня ціна становила - 29.55 грн за 1 кг «Тара призначена для зберігання та транспортування товарів», код товару: , ТОВ «Бренвель» () експортував на підконтрольне підприємство «Retim Europe OU» зі ціною 11.70 грн за 1 кг. Проведеним аналізом всіх інших експортерів вказаних груп товару середня ціна становила - 13.52 грн за 1 кг.

Отже, посадові особи ТОВ «Бренвель» (), маючи злочинний намір легалізувати товар на території Європи та уникнути сплати обов`язкових податків і платежів, умисно занижували експортну вартість продукції.

Загальна сума експорту «ТОВ «Бренвель» () за 2023 - 2024 роки становить - 203 443 553,3 грн.

18 червня 2025 року до ГСУ НП України надійшло клопотання експерта КНДІСЕ, якому доручено виконання судової економічної експертизи №5401/25-71 з приводу надання додаткових матеріалів, а саме: статут та реєстраційні документи ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» (код за ) станом на 31 березня 2025 року; договори (угоди) про зовнішньо-економічну діяльність між ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» (код за ) та компанією «Retim Europe OU» за період з 01 січня 2023 року по 31 березня 2025 року з перекладом на українську мову; вантажно-митні декларації ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» (код за ) щодо постачання деревної продукції (код УКТ ЗЕД: , , , ) на користь компанії «Retim Europe OU» за період з 01 січня 2023 року по 31 березня 2025 року; податкові декларації з податку на прибуток ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» (код за ) за період з 01 січня 2023 року по 31 березня 2025 року; облікові бухгалтерські документи (оборотно-сальдові відомості, картки по рахунках, меморіальні ордери тощо) в розрізі відповідних балансових рахунків щодо реалізації ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» (код за ) деревної продукції (код УКТ ЗЕД: , , , ) на користь компанії «Retim Europe OU» та оплати за неї від компанії «Retim Europe OU» на користь ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» за період з 01 січня 2023 року по 31 березня 2025 року; банківські виписки щодо виконання договору (угоди) про зовнішньо-економічну діяльність між ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» (код за ) та компанією «Retim Europe OU» за період з 01 січня 2023 року по 31 березня 2025 року включно; інші облікові та звітні документи ТОВ «БРЕНВЕЛЬ» (код за ) за 2023, 2024 роки та І квартал 2025 року, необхідні для вирішення питання.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень причетна ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка являється учасником злочинної схеми. Докази, які матимуть значення для доказування вини вищевказаних осіб, можуть знаходитись за фактичним місцем роботи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, земельна ділянка з кадастровим номером :72:575:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_13

27 серпня 2025 року відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого виявлено та вилучено: системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер CZC40923FC, з чорним перехідником; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG8124PL5; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG90493К1; жорсткий диск з серійним номером 70080VFY; флешнакопичувач з серійним номером RZK 127006332; упаковка від сім-картки мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_1 з серійним номером НОМЕР_2 , в середині якої знаходиться картко утримувач; упаковка від сім-картки мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_3 з серійним номером НОМЕР_4 , в середині якої знаходиться карткоутримувач; блокнот зеленого кольору з надписом «NOTEBOOK» з чорновими записами «Волкор», «Волма», «Алвера»…; системний блок марки «НР», серійний номер CZC4372Z9N, з підзарядним пристроєм; стаціонарний телефон марки «Fanvil» з обладнаною телефонною електронною книгою з блоком живлення, серійний номер LGB; мобільний телефон «Самсунг», серійний номер НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , без сім-картки, із зарядним пристроєм білого кольору.

27 серпня 2025 року постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання речовими доказами вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

29 серпня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002762 від 17 грудня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002762 від 17 грудня 2024 року - залишено без задоволення.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів установлено, що зазначені вимоги слідчим суддею не дотримані, оскільки слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучені у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , предмети та речі, що належать ОСОБА_10 .

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною третьою статті 209 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що предмети та речі, належні ОСОБА_10 та вилучені 27 серпня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва під час проведення обшуку у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вищевказані предмети та речі мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки їх огляд та аналіз дасть змогу перевірити причетність осіб до злочинної діяльності вказаної вище організованої групи, роль кожного учасника у вчинених злочинах тощо, а також указані речові докази могли використовуватися для цілей злочинної діяльності.

Крім того, 27 серпня 2025 року вказані предмети та речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002762 від 17 грудня 2024 року, про що винесено відповідну постанову.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучене в ході обшуку у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , майно, що належить ОСОБА_10 , з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, вилучене 27 серпня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва під час проведення обшуку у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , пославшись на те, що дійсно майно, на яке просить накласти арешт прокурор, належить ОСОБА_10 , однак, ні в матеріалах клопотання, ні під час судового розгляду прокурором не доведено існування ризиків, які б обґрунтували такий рівень втручання у право власності особи, яка не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, а також не обґрунтовано та в судовому засіданні не доведено, що вилучене майно відповідає положенням статті 98 КПК України, тобто набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди кримінально правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Саме лише посилання слідчого судді суду першої інстанції на те, що у матеріалах провадження відсутні докази того, що вилучене майно охоплюється ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку та те, що вилучене майно зберегло на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не може бути підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна з огляду на наступне.

Як убачається з положень частини сьомої статті 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення володільця майна, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення судом питання про арешт майна або його повернення, або ж його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час затримання особи, обшуку, огляду.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) є засобами чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Разом з тим, заборонено вилучення (виїмка) матеріальних носіїв інформації, пов`язаних із веденням Центральним депозитарієм цінних паперів та депозитарними установами системи депозитарного обліку цінних паперів, облікової системи часток і внесенням змін до них.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Слідчий чи прокурор може зробити та вилучити копію інформації, що міститься на вищезазначених носіях, або ж якщо вилучає носії інформації - на вимогу володільця має лишити йому копію відповідної інформації.

Таким чином, зважаючи на те, що необхідність в арешті майна виникла з тих підстав, що вилучені системні блоки, жорсткий диск та стаціонарний телефон можуть містити інформацію з приводу вчиненого кримінального правопорушення та осіб, причетних до його вчинення, окрім того, під час проведення обшуку присутня ОСОБА_11 відмовилась надавати паролі до вищевказаної техніки, у зв`язку з чим таке майно було вилучено для подолання логічного захисту, тобто вказане майно відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів, що згідно статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження та досягнення дієвості цього провадження.

При цьому, постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України про визнання речовими доказами від 27 серпня 2025 року вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, також необґрунтованими є посилання представника власника майна у запереченнях на апеляційну скаргу на те, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2025 року у справі №757/39744/25-к не було надано дозвіл на вилучення речей, які зазначені прокурором у клопотанні про арешт від 28 серпня 2025 року, а саме: системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер CZC40923FC, з чорним перехідником; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG8124PL5; системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG90493К1; жорсткий диск з серійним номером 70080VFY; стаціонарний телефон марки «Fanvil» з обладнаною телефонною електронною книгою з блоком живлення, серійний номер LGB; системний блок марки «НР», серійний номер CZC4372Z9N, з підзарядним пристроєм, у зв`язку з чим працівниками правоохоронних органів без законних на те підстав, всупереч указаної ухвали, вилучено дане майно, яке є тимчасово вилученим майном, не відповідає вимогам статті 98 КПК України та не є речовим доказом.

Таким чином, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, вилучене в ході обшуку у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , майно, що належить ОСОБА_10 , підлягає арешту з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами у межах кримінального провадження №0002762 від 17 грудня 2024 рокута відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

Доводи, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, що прокурором у клопотанні про накладення арешту на майно не наведено жодних доказів, які б підтверджували, що вилучене майно перебуває у власності чи користуванні ОСОБА_10 або що ця особа має будь-яке фактичне чи юридичне відношення до зазначених речей, спростовуються встановленими слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна обставинами, викладеними в оскаржуваній ухвалі, яку власник майна в особі представника вважає законною та обґрунтованою.

Викладені у запереченнях аргументи про те, що до матеріалів клопотання про накладення арешту не долучено жодних доказів, які б давали слідчому судді достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінально-протиправних дій; прокурором не обґрунтовано та не доведено у судовому засіданні, що вилучене майно відповідає вимогам статті 98 КПК України, тобто було набуте кримінально-протиправним шляхом, зберегло на собі сліди злочину або містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що зазначене у клопотанні прокурора майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вищевказані предмети та речі мають важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, оскільки їх огляд та аналіз дасть змогу перевірити причетність осіб до злочинної діяльності вказаної вище організованої групи, роль кожного учасника у вчинених злочинах тощо, а також указані речові докази могли використовуватися для цілей злочинної діяльності, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Посилання представника власника майна на те, що з моменту вилучення речей, предметів та документів органом досудового розслідування не вчинено жодних дій, спрямованих на дослідження інформації, що в них міститься, на предмет наявності інформації, яка становить інтерес для досудового розслідування у кримінальному провадженні, не є самостійною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_10 вказувала про те, що обшук проведено у приміщенні, яке використовується адвокатом без зазначення цього в ухвалі слідчого судді та без участі представника ради адвокатів регіону, що є порушенням встановленої законом процедури, передбаченої статтею 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що прямо ставить під сумнів законність проведеної слідчої дії та робить усі отримані в її результаті відомості недопустимими доказами у кримінальному провадженні, проте згідно матеріалів судової справи обшук проводився за місцем роботи власника майна ОСОБА_10 у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :72:575:0004, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_13 , а отже такі доводи не заслуговують на увагу суду.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам статей 170, 171 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки останнім у повній мірі доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2025 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 27 серпня 2025 року під час проведення обшуку у підвальних приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1. Системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер CZC40923FC, з чорним перехідником;

2. Системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG8124PL5;

3. Системний блок чорного кольору марки «НР», серійний номер 8CG90493К1;

4. Жорсткий диск з серійним номером 70080VFY;

5. Флеш накопичувач з серійним номером RZK 127006332;

6. Упаковка від сім-картки мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_1 з серійним номером НОМЕР_2 , в середині якої знаходиться карткоутримувач;

7. Упаковка від сім-картки мобільного оператору «Водафон» № НОМЕР_3 з серійним номером НОМЕР_4 , в середині якої знаходиться карткоутримувач;

8. Блокнот зеленого кольору з надписом «NOTEBOOK» з чорновими записами «Волкор», «Волма», «Алвера»…;

9. Системний блок марки «НР», серійний номер CZC4372Z9N, з підзарядним пристроєм;

10. Стаціонарний телефон марки «Fanvil» з обладнаною телефонною електронною книгою з блоком живлення, серійний номер LGB;

11. Мобільний телефон «Самсунг», серійний номер НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , без сім-картки, з зарядним пристроєм білого кольору, які належать ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4