Справа № 742/6630/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/552/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

30 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відеоконференцій із Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області та з використанням власних технічних засобів захисника, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою до обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прилуки Чернігівської області, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 грудня 2025 року без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою обвинуваченого, який тривалий час перебував у розшуку, порушивши покладені на нього процесуальні обов`язки, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та обрати щодо її підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.

Вважає, що аналізуючи в сукупності вказані прокурором ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд необґрунтовано та передчасно сприйняв їх як переконливі доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить лише вказівку на їх недостатність, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

Вказує на те, що стороною обвинувачення не надано суду жодного письмового доказу на доведення наявності ризиків та неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу в тому числі і цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

На думку захисника, застава у межах відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання покладених на ОСОБА_8 обов`язків, у зв`язку з чим просить суд переглянути можливість визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала доводи апеляційної скарги, вказувала на відсутність доказів, які б вказували, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , при тому, що докази наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків відсутні, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, мотивуючи тим, що вийшовши під заставу обвинувачений зник з місця проживання та був розшуканий поліцією внаслідок його розшуку, ухилявся від явок в суд, а тому просив ухвалу залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 03 квітня 2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 вересня 2023 року до підозрюваного на той час ОСОБА_8 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360,00 гривень. Крім того, у разі внесення застави, на ОСОБА_8 покладалися обов`язки: прибувати до слідчого СВ Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, прокурора, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватися із свідками, спілкуватися з ними з дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання слідчому, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності).

28 вересня 2023 року за обвинуваченого ОСОБА_8 заставодавицею ОСОБА_9 було внесено заставу у визначеному слідчим суддею розмірі в сумі 107 360,00 гривень.

У цей же день ОСОБА_8 був звільнений з-під варти під заставу в розмірі 107 360,00 гривень. З дня звільнення з-під варти ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави та мав виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, покладені на нього слідчим суддею в ухвалі від 28 вересня 2023 року.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчі судові засідання, призначені на 13.02.2025, 03.04.2025, 06.05.2025, 30.07.2025 до суду не прибув, з місця проживання зник через що ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2025 року він був оголошений у розшук та наданий дозвіл на його затримання з метою доставки до суду для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

21 жовтня 2025 року на виконання вищевказаної ухвали суду був затриманий обвинувачений ОСОБА_8 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним/обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

У даному конкретному провадженні слідчим суддею докази оцінюються лише з огляду на те, що вони підтверджують ймовірність того, що обвинуваченим можливо вчинене кримінальне правопорушення щодо якого на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження. Разом з тим, встановлення фактичних обставин для підтвердження цих доказів, надання оцінки цим доказам з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку є наступними етапами судового розгляду.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний/обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, вчинених з корисливих мотивів (з метою збуту), одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання обвинувачений може ухилитися від явки до слідчого та суду.

При цьому, ступінь небезпеки настання цього ризику є досить високим з огляду на те, що ОСОБА_8 знехтував покладеними на нього процесуальними обов`язками та тривалий час переховувався від суду та був оголошений у розшук. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що затриманий обвинувачений був в іншій області, куди виїхав без дозволу суду, чим порушив покладений на нього обов`язок.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_8 , обставини їх вчинення, зважаючи на стадію судового розгляду, процесуальну поведінку обвинуваченого, який не виконав покладені на нього обов`язки та переховувався від суду, в той час, як внесена за нього застава була звернута на користь держави, колегія суддів вважає неможливим застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12