Номер провадження 1-кс/754/4099/25
У Х В А Л А

Іменем України

25 грудня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_3 про відвід дізнавачів ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та прокурорів Деснянської окружної прокуратури м. Києва: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003968 від 23.06.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19 грудня 2025 року в провадження слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_3 про відвід дізнавачів ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та прокурорів Деснянської окружної прокуратури м. Києва: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003968 від 23.06.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Заяву мотивує тим, що дії та бездіяльність дізнавачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 не відповідають вимогам оперативності, ретельності, неупередженості та безсторонності. Тривалість досудового розслідування є надмірною. Тривалий час по даному кримінальному провадженню необхідні слідчі дії не здійснюються, важливі свідки не допитуються, вказівки прокурорів дізнавачами не виконуються, досудове розслідування проводиться неефективно, без належного контролю із боку процесуальних керівників прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Зазначає, що постановою від 19.04.2022 року дізнавач ОСОБА_6 без досягнення мети завдання кримінального провадження вдруге закрила кримінальне провадження. 10.06.2022 року Деснянська окружна прокуратура м. Києва відновила досудове розслідування та визнала рішення ОСОБА_6 необґрунтованим та незаконним. Однак численні вказівки прокурорів Деснянської окружної прокуратури м. Києва, надані як процесуальними керівниками дізнавачу ОСОБА_6 , а також ВД ГУНП м. Києва протягом 2020-2022, не виконані. Більшість рапортів ОСОБА_6 та відписок керівництву містять інформацію, яка має ознаки неправдивості та намагання виправдатися за бездіяльність перед керівництвом.

У свою чергу, дізнавач ОСОБА_5 04.03.2024 року, не виконавши жодних слідчих дій, втретє умисно закрила кримінальне провадження №0003968 від 23.06.2020 року. Також незважаючи на рішення суду про відвід дізнавачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження №0003968 від 23.06.2020 року, вони залишилися у групі дізнавачів, створюючи конфлікт інтересів, на що не реагували ні дізнавач ОСОБА_5 та керівництво ВД, ні прокурори Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , доказом чому є витяг з ЄРДР станом на 01.02.2024 року та на 28.10.2025 року.

21.03.2024 прокурором ОСОБА_4 скасовано постанову дізнавача ОСОБА_5 від 04.03.2024 року про закриття кримінального провадження №0003968 від 23.06.2020 року та дізнавачу Кутовій надані письмові вказівки із строком повідомлення прокурора про хід виконання до 18.05.2024 року.

У квітні 2024 та 08.04.2025 року, з урахуванням вказівок прокурора ОСОБА_4 від 18.03.2024 року, ОСОБА_3 подав клопотання про допит свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи докази перебування їх у м. Києві. Однак, постановою від 14.05.2025 року прокурор ОСОБА_4 відмовив йому у задоволенні клопотання, та повідомив про закриття 12.03.2025 року кримінального провадження.

09.06.2025 року від Деснянського УП ГУНП у м. Києві в конверті простою поштовою кореспонденцією із штампом на конверті «30.058.25-18» заявник отримав відповідь на 1 аркуші (вих. № від 28.05.2025, 29.05.2025, завірений штампом документознавця), підписантом якого зазначено начальника СД ВП №2 Деснянського УП ГУНП у м. Києві - ОСОБА_13 , відведену від кримінального провадження №0003968 від 23.06.2020 року ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 31.08.2023 у кримінальній справі №754/11615/23.

Дізнавачем ОСОБА_5 до 12.03.2025 року, як і по цей час, вказівок прокурора ОСОБА_4 від 18.03.2024 року не виконано: не допитано ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які перебували на території України у 2024.

На переконання заявника, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003968 від 23.06.2020 року фактично умисно не проводиться, жодних належних слідчих дій, як попередніми дізнавачами так і ОСОБА_5 , яка вже закривала кримінальне провадження 04.03.2024 та 12.03.2025 року, не виконано, також не виконані письмові вказівки прокурора від 18.03.2024 року.

Крім того, прокурор ОСОБА_4 відмовив заявнику у задоволенні скарги про скасування постанови дізнавача ОСОБА_5 від 12.03.2025 року про закриття кримінального провадження №0003968 від 23.06.2020 року.

01.07.2025 року у кримінальній справі № 754/9465/25 дізнавач ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 безпідставно умисно переконували суд в обґрунтованості та законності рішення про закриття кримінального провадження №0003968 від 23.06.2020 року, відповідно сформували у себе упереджене рішення про завершення досудового розслідування.

На думку заявника, упередженість дізнавача ОСОБА_5 та, відповідно - мотив для її відводу від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження, підтверджується таким: дізнавач не вчинила жодних дій з метою отримання доказів у кримінальному провадженні; не виконала основних письмових вказівок прокурора ОСОБА_4 ; не дослідила докази, надані ОСОБА_3 ; необґрунтовано та не вмотивовано двічі зупиняла досудове розслідування та закривала кримінальне провадження; не виключила з групи дізнавачів відведених судом ОСОБА_8 та ОСОБА_14 ; не скасувала незаконну та абсурдну постанову дізнавача ОСОБА_9 від 18.10.2023 року про зміну процесуального статусу заявника; формально ставилась до виконання службових обов`язків; не виконала завдання кримінального провадження, визначеного нормами КПК України, що на переконання заявника свідчить про сформовану у дізнавача ОСОБА_5 незмінну позицію щодо закриття кримінального провадження без проведення об`єктивного досудового розслідування.

Відвід дізнавачу ОСОБА_6 також мотивує тим, що дізнавач: не виконала письмові вимоги доручення начальника сектору дізнання ВП №2 - ОСОБА_15 про здійснення досудового розслідування від 30.07.2020 року; з липня 2020 по вересень 2022 року не дослідила належним чином чисельні докази, надані заявником у кримінальному провадженні та не надала їм належної оцінки; не виконала основних письмових вказівок прокурора; не повідомила начальнику ОСОБА_16 про жодні досягнуті результати; 19.04.2022 року безпідставно закрила кримінальне провадження; формально ставилась до виконання службових обов`язків; умисно затягує досудове розслідування, що на переконання заявника свідчить про сформовану у дізнавача ОСОБА_6 незмінну позицію щодо закриття кримінального провадження без проведення об`єктивного досудового розслідування.

Відвід прокурору Деснянської окружної прокуратури в м. Києві ОСОБА_4 мотивує тим, що: прокурор протягом 5 років 6 місяців фактично не здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням; не узяв під контроль хід виконання уповноваженими особами ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві вимог письмового доручення першого заступника керівника Київської міської прокуратури №3 ОСОБА_17 від 29.07.2020; не виконав у повному обсязі надані йому керівником Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_18 письмові вказівки від 21.04.2023 року; здійснював формальне, показове процесуальне керівництво у кримінальному провадженні; не контролював додержання законів дізнавачами під час проведення досудового розслідування; незаконно погодив та залишив у групі відведених судом дізнавачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; не витребував постанови про закриття кримінального провадження; з березня 2024 року не витребував матеріали кримінального провадження; залишав без належного реагування та відмовляв у задоволенні чисельних клопотань та скарг заявника, у тому числі про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні; не здійснював процесуальне керівництво з проведенням досудового розслідування в розумні строки; незважаючи на невиконання його письмових вказівок у встановлені ним строки жодного разу не ініціював відводи дізнавачам у кримінальному провадженні, що на переконання заявника свідчить про сформовану у прокурора ОСОБА_4 незмінну позицію щодо закриття кримінального провадження без проведення об`єктивного досудового розслідування.

Відвід прокурору Деснянської окружної прокуратури в м. Києві ОСОБА_7 мотивує тим, що: ОСОБА_7 , як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, протягом 3 років фактично не здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудового розслідування; без ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та діями (бездіяльністю) прокурора ОСОБА_4 , не вчинив жодних дій у кримінальному провадженні, передбачених нормами КПК України; із матеріалами кримінального провадження не ознайомився; відсутня процесуальна незалежність прокурора ОСОБА_7 у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою заяву в повному обсязі та просив її задовольнити. Надав пояснення з обгрунтуванням своїх доводів, яке повністю узгоджується із поданою заявою про відвід та повторює її тези.

Прокурор ОСОБА_7 та дізнавачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату та час засідання належним чином, жодних заяв та клопотань від них до суду не надходило.

Неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду заяви про відвід.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення заяви про відвід заперечував, вважаючи її необґрунтованою, а всі доводи, наведені у ній, зводяться лише до незгоди заявника із ходом досудового розслідування.

Перевіривши матеріали заяви про відвід, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим суддею з досліджених матеріалів встановлено, що в провадженні ВД Деснянського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0003968 від 23.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України. До групи дізнавачів, які здійснюють досудове розслідування у вказаному провадженні входять й дізнавачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюють прокурори Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Слід зазначити, що відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 81 КПК України, усі відводи, окрім відводу судді, під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Нормами частини 5 ст.80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора/дізнавача, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на розслідування даного кримінального провадження та/або об`єктивну неможливість їх участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора чи дізнавача й оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Так, обставини, що виключають участь дізнавача та прокурора в кримінальному провадженні викладені у ст.77 КПК України і їх перелік є вичерпним.

Зокрема, дізнавач, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. 77 цього Кодексу, дізнавач та прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Враховуючи доводи заявника ОСОБА_3 , висловлені у заяві про відвід, ним визначено правову підставу для відводу дізнавачам та прокурорам п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а саме - існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості дізнавача, прокурора.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Однак, заява ОСОБА_3 про відвід дізнавачів та прокурорів не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, оскільки заявником як не надано доказів на підтвердження обставин, передбачених п.1-3 ч.1 ст. 77 КПК України, так і не надано достатніх та беззаперечних доказів, що вказують на упередженість дізнавачів та прокурорів або на обставини, що викликають обґрунтовані сумніви у їх неупередженості.

Слідчий суддя зазначає, що викладені у заяві підстави для відводу дізнавачів та прокурорів фактично зводяться до незгоди заявника з ходом проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та конкретними діями (бездіяльністю) дізнавачів та прокурорів під час такого розслідування, як от: відмова дізнавачів у задоволенні клопотань потерпілого, недослідження наданих ним доказів, непроведення необхідних слідчих дій, невиконання дізнавачами вказівок прокурорів та відсутність належного контролю з боку прокурорів за ходом виконання їх вказівок, безпідставне вчинення процесуальних дій (зупинення досудового розслідування, закриття кримінального провадження), проведення дізнання поверхнево та неефективно тощо.

Однак, дані обставини не можуть бути визнані як обґрунтовані підстави для відводу дізнавача та прокурора, оскільки становлять зміст інших правовідносин.

Так, нормами КПК України, а саме статтями 303-308, передбачено право заявника у разі незгоди з рішеннями, діями чи бездіяльністю дізнавача та прокурора оскаржити їх шляхом подання відповідних скарг слідчому судді.

Окрім того, слідчий суддя наголошує, що не можуть бути підставою для відводу дізнавача та прокурора заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Разом з тим, відвід має бути вмотивований, тобто у ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Крім того, у заяві про відвід не наведено фактів прояву дізнавачами та прокурорами поведінки, яка б свідчила про їх упередженість чи небезсторонність у кримінальному провадженні.

Отже, аргументи, якими ОСОБА_3 мотивує свою заяву про відвід, не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності дізнавачів та прокурорів, оскільки відсутні докази, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо наявності обставин, передбачених ч.1 ст.77 КПК України.

Слідчий суддя не заперечує, що дізнавач, як учасник кримінального провадження, на якого покладено обов`язок здійснювати дізнання в кримінальному провадженні, має свої процесуальні цілі та професійну заінтересованість у розгляді кримінальних проваджень, в яких він бере участь, зокрема і даного провадження. При цьому, кожна із сторін кримінального провадження є рівною у доведенні своєї позиції та досягненні своєї процесуальної мети (ст.22 КПК України).

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя звертає увагу заявника, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 39-1 КПК України, керівник органу дізнання уповноважений відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити заявнику право звернутися із відповідно заявою до керівника органу досудового розслідування про відсторонення дізнавачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0003968 від 23.06.2020 року у зв`язку з неефективним досудовим розслідуванням вказаними дізнавачами.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, вважаю, що висловлені ОСОБА_3 доводи щодо підстав для відводу дізнавачам та прокурорам такими, що не ґрунтуються на положеннях ст. 77 КПК України, тобто є сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів.

Зі змісту поданої заяви ОСОБА_3 вбачається її обґрунтування неефективним здійсненням дізнання у кримінальному провадженні. Разом з тим, такі аргументи не свідчать про наявність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви у неупередженості та заінтересованості дізнавачів, прокурорів; незгода з процесуальними діями, бездіяльністю або рішеннями дізнавачів, прокурорів не може бути підставою для їх відводу відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України, а тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 77, 80-81, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід дізнавачів ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , прокурорів Деснянської окружної прокуратури м. Києва: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0003968 від 23.06.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 26 грудня 2025 року о 09 годині 50 хвилин

Слідчий суддя: ОСОБА_19