Номер провадження: 11-сс/813/137/26
Справа № 496/1447/21 1-кс/496/1603/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08 вересня 2025 року на постанову слідчого, прокурора, зобов`язання вчинити певні дії,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову слідчого, прокурора, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що у скарзі ставиться питання, які за змістом ст.. 303 КПК України не є предметом оскарження на досудовому провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, такою, що фактично обмежила його право доступу до правосуддя.

На підставі наведено апелянт просить витребувати матеріали кримінального провадження, припинити незаконне переслідування ОСОБА_7 , скасувати постанову слідчого про перекваліфікацію, скасувати постанову прокурора про роз`єднання матеріалів кримінальних проваджень, призначити експертизи та визнати невиконання слідчим ОСОБА_8 своїх службових обов`язків.

Крім того, разом з апеляційною скаргою заявлене клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08 вересня 2025 року, яке обґрунтоване тим, що скаржник не був викликаний у судове засідання.

Позиції учасників судового розгляду.

Заявник ОСОБА_6 належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду (а.с. 34, 36), про поважні причини свого неприбуття не повідомив, з клопотанням про відкладання не звертався.

Біляївська окружна прокуратура Одеської області належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду (зворот а.с. 33), про поважні причини свого неприбуття не повідомила, з клопотанням про відкладання не зверталась.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, апеляційний суд повинен перевірити доводи апеляційної скарги (1) щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, та за наявності підстав для його поновлення (2) щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

Щодо клопотання на поновлення строку апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді може бути подано протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК України).

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 376 КПК України дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18).

Якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись із дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 937/2679/20.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження убачається, що оскаржена ухвала постановлена без виклику заявника, а тому строк апеляційного оскарження для апелянта обчислюватись із дня отримання копії судового рішення 28 листопада 2025 року, що підтверджується конвертом, який міститься в матеріалах справи (а.с.22). Враховуючи те, що апеляційна скарга була направлена до Одеського апеляційного суду засобами поштового зв`язку - 03 грудня 2025 року (а.с. 23), колегія суддів констатує, що строк для подання апеляційної скарги дотримано відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, тому відсутні підстави для його поновлення.

Щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як видно зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді, вона відповідає вимогам зазначених норм закону та слідчий суддя належним чином мотивував своє рішення, при цьому, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на наступне.

Відповідно до офіційного тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеного в Рішенні Конституційного суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та/або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні до слідчого судді, наведений у п.п. 1-11 ч. 1 статті 303 КПК України. Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду на іншій стадії кримінального провадження - зокрема, під час підготовчого провадження згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Наведений у даній статті перелік рішень, дій або бездіяльності, що може бути предметом оскарження, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 березня 2019 року у справі за №807/1456/17, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя вправі відмовити у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, бездіяльність, пов`язана із нездійсненням процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язаний здійснити, відповідно до положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, може бути оскаржена виключно щодо тих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язані вчинити саме у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк, але з різних причин їх не вчиняє (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 "Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування").

Із змісту скарги, поданої до слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області, убачається, що скаржник просив наступне: скасувати постанову слідчого ОСОБА_9 про зміну правової кваліфікації та постанову прокурора ОСОБА_10 про відмову у задоволенні клопотання від 29.08.2025 року; зобов`язати прокурора задовольнити клопотання про роз`єднання кримінальних проваджень №0000280, №0000679, надати відповіді на клопотання.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею зазначено, що прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_11 постановою від 29.08.2025 року відмовив ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про скасування постанови прокурора від 23.05.2025 року про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000280 та постанови слідчого від 12.06.2024 року про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення та роз`яснив, що постанова не може бути оскаржена до слідчого судді в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, але може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Всупереч ж положень ст. 303 КПК України, ОСОБА_6 подано скаргу на постанову слідчого ОСОБА_12 про зміну правової кваліфікації від 12.06.2024 року та постанову прокурора ОСОБА_11 про відмову у задоволенні клопотання від 29.08.2025 року, які не підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування до слідчого судді, оскільки виключно можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження.

Вимоги ОСОБА_6 про зобов`язання прокурора задовольнити клопотання про роз`єднання кримінальних проваджень №0000280, №0000679 та надати відповіді на подані клопотання є похідними від вимог про скасування постанови слідчого ОСОБА_12 про зміну правової кваліфікації від 12.06.2024 року та постанови прокурора ОСОБА_11 про відмову у задоволенні клопотання від 29.08.2025 року, які відповідно до положень ст. 303 КПК України не підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування, у зв`язку з чим зазначені вимоги також не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді першої інстанції, що порушені у скарзі ОСОБА_6 питання виходять за межі переліку бездіяльності, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції.

З огляду на наведене, прийняте слідчим суддею рішення відповідає вимогам ст. ст. 303, 306-307 КПК України, є законним і обґрунтованим, тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 08 вересня 2025 року на постанову слідчого, прокурора, зобов`язання вчинити певні,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3