Провадження № 11-сс/824/6866/2025 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді- ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю

скаржника - ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 29.07.2025.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що заяви ОСОБА_6 відповідно до ст. 218 КПК України були скеровані за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавства до Національної поліції України, про що також повідомлено автора звернення. Скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей за її заявою про кримінальне правопорушення є безпідставною. Дії уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо направлення звернення до Національної поліції України відповідають вимогам чинного законодавства. Невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у заяві про кримінальне правопорушення, відповідає вимогам діючого законодавства.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, скаржник подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб ДБР внести відомості до ЄРДР у порядку ст. 214 КПК України та надати їй статус викривача корупції.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України.

Зазначає, що відмова у внесенні відомостей до ЄРДР позбавляє її процесуальних гарантій, як сторони викривача корупції. Фактично її заяву розглянули як звернення громадян, а не як повідомлення про кримінальне правопорушення, що суперечить закону. Вказує, що ДБР було зобов`язане внести відомості до ЄРДР та лише після цього передати матеріали за підслідністю.

Суд першої інстанції не правильно застосував норми ст.ст. 214, 218 КПК України та проігнорував обов`язкову практику Верховного Суду.

Заслухавши суддю доповідача, думку скаржника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 29.07.2025 року на адресу Державного бюро розслідувань було направлено заяву про вчинення злочинів, передбачених ст. ст. 191, 364, 366 КК України в порядку ст. 214 КПК України.

06.08.2025 року засобами електронного зв`язку (на електронну пошту) ОСОБА_6 була отримана відповідь Державного бюро розслідувань, з якої вбачається, що наведені у вказаному зверненні факти не містять ознак складу кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань. Ураховуючи викладене, вказане звернення надсилано за належністю для розгляду в межах компетенції до Національної поліції України.

Оскільки відомості за вказаною заявою не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК України звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що заяви ОСОБА_6 відповідно до ст. 218 КПК України були скеровані за належністю для організації розгляду в межах чинного законодавство до Національної поліції України, про що також повідомлено автора звернення. Таким чином, скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей за її заявою про кримінальне правопорушення є безпідставною.

Таке рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

За приписами ч. 1 та ч. 5 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. До реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Наведеними правовими нормами визначено порядок оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно висновку, викладеному у Постанові Великої палати Верховного суду від 10 січня 2019 року у справі №818/1526/18, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Саме у межах цієї процедури слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що оскільки заява скерована до Національної поліції України для розгляду в межах чинного законодавства, саме вказаний орган, у відповідності до положень ст. 214 КПК України, мав виконувати вимоги закону щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З цих підстав слідчий суддя обґрунтовано та на законних підставах відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскільки рішення слідчого судді про відмову в задоволенні скарги є законним, обґрунтованим і вмотивованим, колегія суддів оскаржувану ухвалу залишає без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 серпня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя