У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.09.2025 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000036 від 26.05.2025 року накладеного ухвалою слідчого судді -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту та прохав скасувати арешт у кримінальному провадження №0000036 від 26.05.2025 року, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 09.09.2025 року на належні ОСОБА_3 грошові кошти в іноземній валюті в сумі 11250 доларів США та мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в прозорому чохлі з сім картою НОМЕР_3 .

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, прохав проводити розгляд клопоатнян за його відсутності..

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав в задоволенні клопотання відмовити. Долучив копію доручення від 08.09.2025 року про направлення телефону iPhone 15 Pro Max до УСБУ в Полтавській області на проведення огляду .

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 09.09.2025 року, виходячи з наступного.

Як встановлено,відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000035 від 26.05.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

04.09.2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою проживання громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

1. Виписка № 1577, на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк.

2. Мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , в прозорому чохлі з сім-картою НОМЕР_3 .

3. Грошові кошти в сумі 11250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) долларів США.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави по справі №554/13086/25, від 09.09.2025 клопотання задоволено та накладено арешт на майна, а саме: 1. Виписка № 1577, на ім`я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на 1 арк.

2. Мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , в прозорому чохлі з сім-картою НОМЕР_3 .

3. Грошові кошти в сумі 11250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) долларів США.

Як встанолено, ОСОБА_3 не має статусу в рамках даного кримінального провадження, його причетність грунтується лише на тому, що він є головою ВЛК.

Заявник вказав, що відсутні будь які докази вважати, що вилучені кошти за місцем його проживання могли бути незаконно отримані в результаті вчинення даного кримінального провадження.

Зазначив, що накладення арешту на його грошові заощадження та мобільний телефон становлять для нього надмірний тягар.

Суд приходить до висновку, що заявником доведено та підтверджено копією декларації особи, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2023 та 2024 роки, що вилучені грошові кошти є заощадженнями ОСОБА_3 та мають легальне джерело походження, що відображено в декларації.

За правилами ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Накладення арешту на певне майно може бути здійснено лише за наявності передбачених у КПК України нормативних підстав, а саме за ст.170 КПК України за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що таке майно: є речовим доказом злочину; підлягає спеціальній конфіскації; підлягає конфіскації як покарання чи заходу кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб; для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. При цьому, можливість накладення арешту за відповідними змінами до ст.170 КПК України окремо встановлюється для: 1) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого; 2) третіх осіб; 3) для юридичних осіб щодо яких застосовуються заходи кримінального провадження.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК у випадку, передбаченому п.1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греціг" (ВП). заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля ( рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами," має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series A N 98).

Також слідчим суддею враховано і те, що у кримінальному провадженні має існувати розумне співвідношення пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, яку прагнуть досягти будь-які заходи, що застосовуються державою, у тому числі заходи, спрямовані на контроль за використанням майна приватної особи. Ця вимога виражається у понятті "справедливого балансу", який повинен бути досягнутий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Для того, щоб визначити пропорційність відповідного заходу, необхідно враховувати його тривалість, а також його необхідність з огляду на хід кримінального провадження.

Таким чином виходячи з наведених вище доводів та мотивів, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше обмеження власника у праві використання майна, суперечить наведеним положенням Конституції України, КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Приймаючи дане рішення виходжу також з наступного.

У данному випадку, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника та володільця майна, як арешт мобільного телефону та грошових коштів, оскільки судом встановлено, що заявник не має статусу підозрюваного, ним доведено легальне походження вилучених грошових коштів.

Окрім того слідчим, не надано суду доказів, які б вказували на необхідність арешту майна та неможливість його скасування, тому суд з урахуванням вказаного вважає за можливе скасувати арешт з майна, накладено на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 09.09.2025 року .

Окрім того, з урахуванням того, що слідчим повідомлено суд, що на даний час мобільний телефон iPhone 15 Pro Max направлено на огляд, слідчий суддя вважає за необхідне вказати про повернення вказаного мобільного телефону, після його повернення з огляду.

З урахуванням викладеного клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 173, 174, 303, 306-307, 309 КПК України

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000036 від 26.05.2025 року накладеного ухвалою слідчого судді задовольнити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 09.09.2025 року, а саме на грошові кошти в іноземній валюті в сумі 11250 доларів США та мобільний телефон iPhone 15 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в прозорому чохлі з сім картою НОМЕР_3 належні ОСОБА_3 скасувати

Мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max, IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 в прозорому чохлі з сім картою НОМЕР_3 повернути власнику після його повернення з огляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1