У Х В А Л А

/про накладення арешту на майно/

03.10.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000798 від 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що 15.04.2025 близько 15:30 год. в ДУ «ЛУВП (N?19)», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, оперуповноваженим під час перевірки посилки, яка надійшла від ОСОБА_6 (змінені анкетні дані), відділення Нової пошти N?6 для ув?язненого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в продуктах харчування було виявлено 1 згорток з невідомою речовиною, схожою на наркотичну. ІКС ІПНП N?16430 від 15.04.2025.

В ході проведення досудового розслідування, відповідно до протоколу проведення обшуку, що мав місце 01.10.2025 в період часу із 13:56 до 14:37 год. у приміщенні квартири АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung», моделі GT-S5302, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером телефону мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 , (пароль 1488).

01.10.2025 мобільний телефон марки «Samsung», моделі GT-S5302, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером телефону мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 , (пароль 1488) постановою слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000798 від 16.04.2025.

Як встановлено досудовим розслідуванням, що вилучене вище вказане майно, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав, просить таке задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день і час розгляду клопотання, не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що слідчий суддя обмежений строком розгляду клопотання про арешт майна, а тому вирішив розглядати без участі прокурора та власника, так як неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, оглянувши та перевіривши надані матеріаликлопотання, слідчий суддя прийшла до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 16.04.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за № 0000798, яке розпочато на підставі того, що 15.04.2025 близько 15:30 год. в ДУ «ЛУВП (N?19)», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, оперуповноваженим під час перевірки посилки, яка надійшла від ОСОБА_6 (змінені анкетні дані), відділення Нової пошти N?6 для ув?язненого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в продуктах харчування було виявлено 1 згорток з невідомою речовиною, схожою на наркотичну. ІКС ІПНП N?16430 від 15.04.2025.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 18.09.2025 надано слідчим СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 .

01.10.2025 проведено обшук, за адресою АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено мобільний телефон марки «Samsung», моделі GT-S5302, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером телефону мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 , (пароль 1488), яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів клопотання вбачається, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій, як наслідок необхідно накласти арешт на вилучене майно, яке є речовим доказом, з метою його збереження.

З долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 01 жовтня 2025 року встановлено, що мобільний телефон марки «Samsung», моделі GT-S5302, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером телефону мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 , (пароль 1488) визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000798 від 16.04.2025 року.

Згідно з п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1) ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини і факти, викладені у матеріалах клопотання про арешт майна, можуть бути перевірені лише у ході розслідування кримінального провадження № №0000798 від 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і не застосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням це доведено в судовому засіданні, а тому клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого із прокурором відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Львівської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000798 від 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: мобільний телефон марки «Samsung», моделі GT-S5302, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з абонентським номером телефону мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 , (пароль 1488), котрий вилучений в ході проведення обшуку, що мав місце 01.10.2025 в період часу із 13:56 до 14:37 год. у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , яке належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заборонити на термін накладення арешту відчуження (реалізацію), розпорядження та/або користування фізичним та юридичним особам вказаного майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

В порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 09:10 год. 07.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1