Провадження № 1-кп/635/1422/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

законних представників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2025 року за № 0000900 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

12.12.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 31.10.2025 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 15.12.2025 р. включно. На сьогоднішній день виникла необхідність в продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ризики, що обґрунтовували необхідність застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування не зменшилися і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт, не може запобігти ризикам переховування від суду; незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, обвинувачена, будучи неповнолітньою, може залишити територію України. З метою впливу на свідків ОСОБА_5 може застосовувати відносно них методи залякування, погроз з метою зміни ними раніше наданих показань або відмови від надання покарань, оскільки їй відомі їх адреса та номери телефонів. Враховуючи обставини вчинення злочину, який інкриміновано обвинуваченій, вона може продовжити злочинну діяльність. При цьому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Обвинувачена, її законний представник заперечували проти заявленого прокурором клопотання.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_13 заперечувала проти клопотання прокурора, зазначивши, що запобіжний захід припинив свою дію, а тому він не підлягає продовженню. Також зазначила про необгрунтованість заявлених прокурором ризиків, пояснивши, що ОСОБА_5 навчається та проживає на території України, а тому не має наміру її залишати та переховуватись. Ризик пливу на свідків та потерпілого вважає неактуальним, оскільки вони вже допитані. Також вважає безпідставним посилання прокурора на можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачена має бездоганне минуле та позитивні характеристики. Додала, що законний представник ОСОБА_5 має незадовільний стан здоров`я.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченої підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з положенням ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Виходячи зі змісту ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 31.10.2025 р. до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год.00 хв. наступної доби. Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на ОСОБА_5 покладено обов`язок прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не виїжджати за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або навчання. Строк дії ухвали визначено до 15 грудня 2025 року включно.

Отже, строк дії ухвали станом на час розгляду клопотання не закінчено.

Суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченої переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 в разі доведення її вини, є додатковим мотивуючим особу фактором переховуватись від суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд також враховує, що свідки та потерпілий ще не допитані судом, а у разі невжиття запобіжного заходу обвинувачена матиме безпосередню можливість впливати на зазначених осіб.

Крім того, враховуючи обставини інкримінованого їй злочину, суд вважає, що обвинувачена схильна до вчинення правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення нею іншого кримінального правопорушення.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

З урахуванням наявних ризиків, що існують, особи обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, є неповнолітньою, обставин вчинення і суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченої запобіжного заходу та приходить до висновку, що застосування такого слід продовжити.

Судом дане клопотання розглянуто до закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу, а отже продовження дії раніше обраного запобіжного заходу відповідає положенням ч.1 ст. 331 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 177, 331, 201 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 (за винятком необхідності пройти в укриття при повітряній тривозі та небезпеки для життя), без дозволу суду строком на два місяці.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

-не відлучатися за межі Харківської області, без дозволу прокурора або суду;

-невідкладно повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання або навчання;

-в період часу з 22:00 год. по 06:00 год. не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання за місцем проживання обвинувачених.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Роз`яснити, що в разі невиконання обвинуваченими вказаних обов`язків, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали до 15.02.2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченим, прокурору.

Повний текст ухвали складено 16.12.2025 р.

Суддя ОСОБА_1