Справа № 307/1302/24
Провадження №1-кп/307/89/24
УХВАЛА

15 жовтня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

та її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000088 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із загальною середньою освітою, розлученої, не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 06 лютого 2023 року, приблизно о 02 год., діючи в умовах воєнного стану запровадженого Указом Президента України №64/22 від 24.02.2022, з подальшим продовженням такого Указом № 254 від 01.05.2023, затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-1X, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні, знаходячись в АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою вчинення крадіжки, шляхом розбиття скла молотком, який знайшла на вулиці, проникла в приміщення Мукачівської Дієцезії Римсько-Католицької Церкви в Україні, звідки викрала металеву скриню для пожертв жовтого кольору, вартістю 266,00 грн (двісті шістдесят шість) грн. 00 коп. та металеву скриню для пожертв чорного кольору, вартістю 255,00 грн. (двісті пядесять п?ять) грн. 00 коп., у яких знаходилися грошові кошти, на загальну суму 1 700 грн. (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., які ОСОБА_4 в подальшому витратила для власних потреб, а саме, на купівлю їжі; викрадені скрині для пожертв добровільно видала працівникам поліції, які зберігала за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 .

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 , завдала ОСОБА_6 в Україні матеріальну шкоду на загальну суму 2 221 грн. (дві тисячі двадцять одну) грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_5 15 жовтня 2025 року через канцелярію суду подав клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, згідно якого викрадення чужого майна у розмірі до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Оскільки, ОСОБА_4 здійснила крадіжку на суму 2 221 грн., а станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн., то після набрання чинності законом № 3886-ІХ дії ОСОБА_4 кваліфікуються як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП, а не як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 просили задовольнити вказане клопотання.

Прокурор висловила думку про обґрунтованість вказаного клопотання, зазначивши про наявність підстав, передбачених п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття вказаного кримінального провадження з таких підстав.

Статтею 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно частин 1 та 4 статті 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За приписами ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону, ст. 51 КУпАП була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 закрите кримінальне провадження щодо засудженого за ч. 2 ст. 185 КК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану 06 лютого 2023 року крадіжки на суму 2 111,00 гривень, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн.).

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Також відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 345/3522/18, за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності. Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК.

Таким чином, внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_4 , яка надала згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з підстави, передбаченої п. 4-1) ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 про її обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1) ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 8 ст. 38 КУпАП передбачено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Тому суд вважає за необхідне направити матеріали до Тячівськго РВП ГУНП в Закарпатській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи та судової дактилоскопічної експертизи у розмірі 6058,24 грн. та 3786,40 грн. відповідно, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 .

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Закрити кримінальне провадження № 0000088 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Матеріали кримінального провадження по даному епізоду направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 20 жовтня 2025 року о 15 год.

Суддя ОСОБА_1