Провадження № 1-кс/161/6242/25
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 22 жовтня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про арешт майна, яке вилучене 15.10.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - мобільний телефон марки/моделі «Iphone 16 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з е-сімкою з номером « НОМЕР_3 », належний ОСОБА_5 ; - паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; - паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 ; - оригінал військово-облікового документу ОСОБА_5 №6 від 11.09.2025, на 1 арк.; - повідомлення про присвоєння номеру на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк.; - підтвердження профілю на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк.

З матеріалів клопотання вбачається, що СВ УСБ України у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 19 серпня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється за фактом перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та за фактом одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

15 жовтня 2025 року, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.10.2025, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме у будинку АДРЕСА_1 .

За результатами проведення вищевказаної слідчої дії виявлено та вилучено: - Мобільний телефон марки/моделі «Iphone 16 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з е-сімкою з номером « НОМЕР_3 », належний ОСОБА_5 ; - Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; - Паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 ; - оригінал військово-облікового документу на ім`я ОСОБА_5 №6 від 11.09.2025, на 1 арк.; - Повідомлення про присвоєння номеру на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк.; - Підтвердження профілю на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 від 16.10.2025 вищевказані вилучені речі та документи визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Оскільки вказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у даному кримінальному провадженні, тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних судових експертиз, звернулися до суду з клопотанням про арешт майна.

В судове засідання прокурор та слідчий не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, водночас, подали до суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, клопотання підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 подав заяву про проведення розгляду клопотання про арешт майна без його участі, проти вимог клопотання частково заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, судове засідання проводиться за їх відсутності, а також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на мобільний телефон та оригінал військово-облікового документу, які вилучені 15.10.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , тому, з метою збереження речових доказів, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, на них слід накласти арешт.

Водночас, враховуючи, що слідчим та прокурором, на яких покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, не доведено безпосереднього відношення вилучених паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 , повідомлення про присвоєння номеру на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк. та підтвердження профілю на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк., до розслідування вказаного кримінального провадження та їх доказового значення, не доведено, що вказані документи мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні і можливість їх використання в якості доказів, зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів не вбачається, що з ними планується проведення будь-яких слідчих дій і їх значення для досудового розслідування, а сам факт їх визнання речовими доказами, за відсутності належного обґрунтування досягнення конкретних завдань арешту майна, визначених ст. 170 КПК України, та необхідності й мети накладення арешту, не є безумовною підставою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тому доводи сторони обвинувачення, що вищевказане майно є доказом у даному кримінальному провадженні і з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення судових експертиз, на них слід накласти арешт, на думку слідчого судді, є надуманими, а клопотання в цій частині безпідставним, оскільки підстав і мети відповідно до положень ст. 170 КПК України необхідності такого арешту не доведено, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, виявленого та вилученого під час проведення обшуку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме: - мобільний телефон марки/моделі «Iphone 16 Pro Max», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з е-сімкою з номером « НОМЕР_3 », належний ОСОБА_5 ; - оригінал військово-облікового документу ОСОБА_5 №6 від 11.09.2025, на 1 арк.

Заборонити відчуження, користування та розпорядження майном, на яке накладено арешт.

В задоволенні клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме: - паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ; - паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_6 ; - повідомлення про присвоєння номеру на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк.; - підтвердження профілю на ім`я ОСОБА_6 від 22.05.2025, на польській мові, на 1 арк. відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1