Справа № 450/836/19 Провадження № 1-кп/450/261/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі колегії суддів :

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Пустомити клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту, накладеному в кримінальному провадженні за ч.3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 12.04.2018 стосовно ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні ч.3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 12.04.2018 стосовно ОСОБА_6 .

25.11.2025 від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2019 у справі №461/7950/18 (провадження №1-кс/461/474/19) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 143,3 кв. м, у частці 87/100. З матеріалів ухвали вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення цивільного позову щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , який на той час був власником зазначеної частки майна. Водночас співвласником квартири у частці 13/100 був ОСОБА_8 , цивільно-правові відносини якого з обвинуваченим органом досудового розслідування не досліджувалися. Однак, рішенням Франківського районного суду м. Львова у справі №465/6655/24, що набрало законної сили, ОСОБА_8 з 23.12.2024 набув право власності на квартиру у повному обсязі (100/100), що зареєстровано в установленому законом порядку. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 388 ЦК України майно, набуте у порядку виконання судового рішення, не може бути витребуване у добросовісного набувача. За таких обставин арешт на 87/100 частки квартири втратив правові підстави, оскільки майно вибуло з власності обвинуваченого та не підлягає конфіскації навіть у разі доведення його винуватості.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого та обвинувачений ОСОБА_6 клопотання про скасування арешту підтримали та просили таке задоволити з підстав викладених у клопотанні.

Прокурор щодо задоволення клопотання про скасування арешту заперечив, оскільки основним доказом, на який посилається сторона захисту, є ухвала суду від 23.12.2024 про затвердження мирової угоди між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Водночас обвинувачений під час судового засідання неодноразово зазначав, що протягом останніх п`яти років перебував у лісі та зловживав алкогольними напоями. За таких обставин сторона обвинувачення ставить під сумнів можливість складання ОСОБА_6 спільної заяви про затвердження мирової угоди, а також факт підписання обвинуваченим зазначеної угоди. З вказаних підстав просить відмовити.

З`ясувавши думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та надані докази колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2019 (справа №461/7950/18, провадження №1 -кс/461/474/19) накладено арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 12.04.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 305, ч. З ст. 307 КК України, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 143,3 кв. м) з часткою власності 87/100, що належала ОСОБА_6 . З мотивувальної частини ухвали вбачається, що арешт на майно був накладений «з метою забезпечення цивільного позову».

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2024 у справі № 465/6655/24 судом було постановлено рішення, яким, серед іншого, затверджено мирову угоду, укладену між сторонами у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості. Згідно з умовами зазначеної мирової угоди ОСОБА_6 , як відповідач у справі № 465/6655/24, з метою відшкодування раніше позичених грошових коштів, передав ОСОБА_8 87/100 часток у праві спільної власності на квартиру. Вказане відчуження майна здійснено на виконання зобов`язань, передбачених борговою розпискою, укладеною між сторонами. ОСОБА_8 , у свою чергу, володів 13/100 частками зазначеної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у якій він фактично проживає.

Отже, з 23 грудня 2024 року ОСОБА_8 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 143, 3 кв. м) з часткою власності 100/100, яку він набув у порядку та на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова у справі №465/6655/24.

Як визначено п.1 ч.2 ст.388 ЦК України, майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було, серед іншого, передане у власність у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

А тому, наявність арешту на вказане майно, перешкоджає ОСОБА_8 , як законному власнику, вільно нею розпоряджатися.

Як вбачається з даної ухвали, необхідність накладення арешту на вказану квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 143,3 кв. м) з часткою власності 87/100 була обумовлена з метою забезпечення цивільного позову.

Однак, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, а тому відсутні підстави для арешту на квартиру, оскільки такий захід забезпечення не спрямований на досягнення цілей кримінального провадження та не відповідає вимогам необхідності й пропорційності втручання у право власності.

За приписами ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, вказана норма дозволяє скасувати арешт майна лише у випадку відсутності подальшої потреби у такому або у разі необґрунтованого накладення арешту.

Як зазначив захисник обвинуваченого, у подальшому застосуванні арешту на 87/100 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 143,3 кв. м, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16 січня 2019 року у справі № 461/7950/18 (провадження № 1-кс/461/474/19), відпала потреба, оскільки зазначене майно вибуло з власності обвинуваченого. За таких обставин відсутні правові підстави для подальшого збереження арешту на вказану квартиру.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2019 у справі №461/7950/18 (провадження №1-кс/461/474/19) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 143,3 кв. м) з часткою власності 87/100 - задоволити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2019 у справі №461/7950/18 (провадження №1-кс/461/474/19) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (загальною площею 143,3 кв. м) з часткою власності 87/100 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 19.01.2026 о 08 год. 00 хв.

Головуючий суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3