Провадження № 1-кп/161/1385/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 листопада 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000721 від 04.10.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Охлопів, Горохівського району, Волинської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого слюсарем у КП «Волинський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», пенсіонера, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 03 жовтня 2025 року близько 18 годині 00 хвилин, перебуваючи на кухні у квартирі АДРЕСА_2 , у стані алкогольного сп`яніння, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та кримінально-протиправний характер своїх дій, на ґрунті особистих неприязних відносин із своєю дружиною ОСОБА_4 (в розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), умисно наніс останній два удари долонями обох рук по обличчю та штовхав останню у ділянку спини, рухаючись із приміщення кухонної кімнати до коридору. У подальшому, ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні спальної кімнати наніс декілька ударів долонями обох рук у ділянку обличчя та голови потерпілої, після чого схопив останню за кисті рук і з силою їх стиснув. Далі ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні протиправні дії наніс один удар своєю головою в ділянку голови та ряд ударів по правому плечу, обличчю, шиї та грудях потерплої, після чого знову наніс один удар металевою лопаткою для взуття в ділянку правого та лівого передпліччя ОСОБА_4 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці правого ока, в ділянці правої щоки, в правій підщелеповій ділянці, на задній поверхні правої вушної раковини, на зовнішній поверхні лівого плеча, на тильній поверхні лівої та правої кисті, на передній поверхні лівого променево-зап`ясного суглобу, на долонній поверхні 1-го пальця лівої кисті, на зовнішній та задній поверхнях правого плеча, на задній поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, біля верхньо-внутрішнього краю лівої лопатки, на передній поверхні грудної клітки зліва, в ділянці правої та лівої молочної залози, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №692 від 06.10.2025, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 інкримінується заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за обставин зазначених в обвинувальному акті. При призначенні покарання обвинуваченому поклалася на розсуд суду.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо подружжя.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, реєстрації та роботи, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, потерпіла не настоювала на суворій мірі покарання, при призначенні покарання поклалася на розсуд суду.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_6 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, суд може застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід: - заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; - обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; - заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; - заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; - направлення для проходження програми для кривдників.

Враховуючи вчинення ОСОБА_6 кримінального проступку відносно своєї дружини, суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої необхідно застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, а саме: направити ОСОБА_6 для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Суд вважає, що такі обмежувальні заходи, із покладенням обов`язку, будуть сприяти виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої ОСОБА_4 .

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_6 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Речові докази: - металеву лопатку знищити.

ДВД Р диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1