Справа № 362/8449/25
Провадження № 1-кп/362/765/25
ВИРОК

Іменем України

27.10.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області виділене кримінальне провадження № 0000714 від 16.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Антрацит Луганської області, українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, працює без укладення трудової угоди, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий

-07.06.2011 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

-08.11.2018 Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Святошинського районного суду від 16.07.2019 іспитовий строк скасовано, постановлено направити засудженого для відбуття покарання у виді позбавлення волі;

-10.04.2020 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. 09.01.2024 звільнений з Білоцерківської виправної колонії № 35 по відбуттю покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Так у невстановлений час особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, під час відбування нею покарання у виді позбавлення волі за вчинення майнових злочинів в установах виконання покарання, переслідуючи мету незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи, що власних зусиль не буде достатньо для реалізації злочинного умислу щодо заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, неможливості самостійної його реалізації та складність, розробив план злочинної діяльності, для реалізації якого залучив осіб з числа раніше засуджених за злочини проти власності, а саме ОСОБА_4 та особу, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, а також інших невстановлених осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, з яким почав діяти за попередньою змовою групою осіб.

11.012024 близько 12:50 год. невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, реалізуючи протиправний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, діючи із корисливих мотивів, зателефонував на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_1 , яким користується потерпіла ОСОБА_6 та назвався лікарем-невропатологом, повідомила, що нібито її невістка потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого отримала тяжкі тілесні ушкодження та перебуває у лікарні, а також їй потрібні грошові кошти в сумі не менше 2000 доларів США для отримання належної медичної допомоги, чим ввела потерпілу в оману.

У подальшому невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_4 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, отримавши згоду від ОСОБА_6 на передачу грошових коштів та встановивши зі слів останньої її місце проживання, повідомила потерпілій, що за грошовими коштами зможе приїхати її довірена особа.

Отримавши від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вказану інформацію, особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, надав вказівку ОСОБА_4 прибути за адресою: АДРЕСА_2 , та отримати від потерпілої грошові кошти у сумі 100 доларів США та 20 000 грн.

Того ж дня близько 13:30 год. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та іншою невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти готівкою у сумі 100 доларів США, що еквівалентно 3819 грн. відповідно до офіційного курсу НБУ (станом на 11.01.2024) та 20 000 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на умисне заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) 11.01.2024 близько 15:00 год. ОСОБА_4 на виконання вказівок особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та іншої невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, передав особисто грошові кошти у сумі 15 000 грн. невстановленій особі жіночої статті, а іншу частину грошових коштів в сумі 100 доларів США, що еквівалентно 3819 грн., відповідно до офіційного курсу НБУ (станом на 11.01.2024) залишив собі, після чого розпорядився грошовими коштами потерпілої на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 та особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, а також іншої невстановленої особи, потерпілій ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 23 819 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Він повністю погодився з його кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєному, пообіцяв не вчиняти схожого у майбутньому, просив суд суворо не карати. Наголосив, що на даний час кардинально змінив своє життя, навернувся до Бога, є волонтером.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла у судове засідання не прибула, скерувала до суду заяву про розгляд даного кримінального провадження без її участі, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, раніше притягався до кримінальної відповідальності, водночас суд враховує, що він на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, працює без укладення трудової угоди, виключно з позитивними характеристиками, як служитель церкви «Царство Бога» м. Рівне, усвідомив необхідність змін у власному житті, прийняв рішення стати на шлях виправлення та присвятив себе служінню Богу і людям, займається волонтерською діяльністю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, яке було встановлено у ході судового розгляду та виразилось у критичній оцінці та осуду своєї протиправної поведінки, усвідомленні наслідків скоєного ним злочину, щирого жалю за скоєне, висловленні ствердного наміру не вчиняти в майбутньому кримінальних правопорушень.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, особи винного, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах, щодо можливості призначення покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на фактичні обставини скоєного правопорушення, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень і таким чином сприятиме досягненню визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.04.2024 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 14.04.2024 включно, дія якого не продовжувалась

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1