Справа № 202/6520/25
Провадження № 1-кс/202/6592/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баку, громадянки України, одруженої, лікаря відділення неврології №1 лікарні імені Мечникова, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:-

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло клопотання слідчого ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_9 строком на 60 днів без права внесення застави.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_9 повідомлено про підозру 10.09.2025 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 358 КК України. Фактичні обставини полягають у тому, що підозрювана, будучи лікарем-неврологом, внесла завідомо неправдиві відомості до виписки з медичної картки на ім`я ОСОБА_10 , вказавши на його перебування на стаціонарному лікуванні з 23.05.2025 по 02.06.2025 та встановивши діагноз, який не відповідає дійсності, з метою визнання останнього непридатним до військової служби, що, на думку сторони обвинувачення, перешкоджає законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Сторона обвинувачення обґрунтовує клопотання наявністю обґрунтованої підозри, ризиками, передбаченими п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення доказів, незаконний вплив на свідків, продовження кримінального правопорушення), а також посилається на ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час воєнного стану до осіб, підозрюваних у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2 КК України, за наявності ризиків застосовується тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_9 та її захисник заперечують проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, відсутність доведених ризиків та непропорційність запропонованого запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надані докази (повідомлення про підозру, протоколи допитів свідків, медичні документи, протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, висновок експерта, речові докази та інші матеріали), дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування запобіжного заходу можливе лише за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Обґрунтована підозра, як випливає з практики Європейського суду з прав людини (справи «Кавала проти Туреччини», «Фокс, Кампбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Мюррей проти Сполученого Королівства»), повинна базуватися на конкретних фактах і доказах, які б переконали об`єктивного спостерігача в існуванні підстав для підозри, достатніх для продовження розслідування, але не на рівні, необхідному для обвинувачення чи вироку.

Щодо підозри за ч. 2 ст. 358 КК України (видача завідомо підроблених офіційних документів), суд вважає її обґрунтованою на стадії досудового розслідування, оскільки надані докази (висновок почеркознавчої експертизи, протоколи допитів, речові докази) вказують на можливе внесення підозрюваною неправдивих відомостей до офіційного документа виписки з медичної картки.

Однак, щодо підозри за ч. 1 ст. 114-1 КК України (перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період), суд вважає її необґрунтованою на стадії досудового розслідування. Стаття 114-1 КК України передбачає відповідальність за перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, що карається позбавленням волі від п`яти до восьми років. Об`єктом злочину є нормальне функціонування Збройних Сил та інших формувань у сфері оборони, а об`єктивна сторона полягає в діях, які безпосередньо перешкоджають їхній законній діяльності, наприклад, створенні перешкод для мобілізації, комплектування чи бойової готовності на системному рівні.

У даному випадку, дії підозрюваної полягали у внесенні неправдивих відомостей до медичного документа для однієї особи ( ОСОБА_10 ), що, за твердженням сторони обвинувачення, могло призвести до визнання його непридатним до військової служби та зменшення мобілізаційного ресурсу. Проте, надані матеріали не містять достатніх доказів, що такі дії мали прямий причинно-наслідковий зв`язок з перешкоджанням діяльності Збройних Сил України. Зокрема:

Відсутні докази, що виписка була фактично використана для виключення ОСОБА_10 з військового обліку чи ухилення від мобілізації (наприклад, рішення ВЛК чи територіального центру комплектування не надані).

Мотиви підозрюваної, як зазначено в клопотанні, є корисливими (незаконне збагачення), а не спрямованими на шкоду обороноздатності держави, що не відповідає суб`єктивній стороні злочину за ст. 114-1 КК України, яка вимагає умислу на перешкоджання діяльності ЗСУ.

Надані докази (протоколи негласних дій, допити свідків) стосуються переважно факту підроблення документа, але не демонструють впливу на мобілізаційну готовність ЗСУ як інституції. Один епізод не може вважатися перешкоджанням законній діяльності ЗСУ в особливий період, оскільки не впливає на загальну боєздатність чи мобілізацію.

Таким чином, на стадії досудового розслідування підозра за ч. 1 ст. 114-1 КК України не є обґрунтованою, оскільки відсутні конкретні факти, які б вказували на реальне перешкоджання діяльності ЗСУ, а не на звичайне зловживання в медичній сфері.

Щодо застосування ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає обов`язкове застосування тримання під вартою до осіб, підозрюваних у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, під час воєнного стану: суд зазначає, що ця норма застосовується лише за умови наявності обґрунтованої підозри у вчиненні саме таких злочинів. Оскільки підозра за ч. 1 ст. 114-1 КК України є необґрунтованою, як встановлено вище, ч. 6 ст. 176 КПК України не підлягає застосуванню в цій справі. Інші інкриміновані статті (ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України) не входять до переліку, визначеного ч. 6 ст. 176 КПК України, тому обов`язкове тримання під вартою не є імперативним.

Крім того, навіть за умови наявності підозри за іншими статтями, сторона обвинувачення не довела достатньою мірою існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема:

Ризик переховування: підозрювана є громадянкою України, має постійне місце проживання, роботу, сімейні зв`язки, раніше не судима, не намагалася уникнути слідства.

Ризик знищення доказів: більшість доказів уже вилучено під час обшуків, а підозрювана не має доступу до них.

Ризик впливу на свідків: відсутні конкретні факти спроб впливу.

Ризик продовження правопорушення: підозрювана відсторонена від роботи або не має можливості повторювати дії.

Враховуючи вік підозрюваної (62 роки), стан здоров`я, відсутність судимостей, соціальні зв`язки та майновий стан, застосування тримання під вартою є непропорційним і не відповідає принципам ст. 183 КПК України та практиці ЄСПЛ (справа «Мангурас проти Іспанії»).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- не залишати з 22.00 год. по 06.00 год. місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 11.10.2025 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем мешкання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.09.2025 року о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1