ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду Волинської області у м.Володимирі в за засобом відеофіксації у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 13.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хотячів, Володимир-Волинського району, Волинської області, громадянина України, українця, не судимого, з професійною технічною освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 13.03.2025, близько 15 години, перебуваючи за кермом трактора марки «МТЗ», державні номерні знаки у якому були відсутні, рухаючись по вулиці Нова с. Хотячів, Володимирського району, Волинської області, відповідно до Закону України «Про Національну поліції», був зупинений працівниками ГРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху України, а саме: відсутність державних номерних знаків на транспортному засобі. На вимогу інспектора ГРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , пред`явити документи на право керування транспортним засобом, завідомо знаючи про те, що посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 від 18.02.2018 є підробленим, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, використав завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста, пред`явивши його інспектору для перевірки.

В ході перевірки документів інспектором ГРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , встановлено, що надане ОСОБА_4 посвідчення тракториста-машиніста від 18.02.2018 серії АТ № 081946, категорії «А1, А2, B1» відсутнє в базі ІКС «ІПНП» та містить ознаки підробки, а тому даний документ в останнього був вилучений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією інкримінованого злочину, підтвердивши фактичні обставини справи і зібрані по ній докази. Пояснив, що має у власності трактор, однак не мав посвідчення водія на керування транспортного засобу. Його тітка спілкувалась зі знайомими, які пообіцяли зробити посвідчення, для цього він надав своє фото, копію паспорт та ІПН. Через три місяці до будинку приїхав чоловік додому, який передав йому підроблене посвідчення, а він віддав гроші, в якому розмірі не пам`ятає. Згодом повертався з поля, його зупинили працівники поліції, попросили надати посвідчення, після чого встановили його підробку. Підтвердив, що не навчався, тести чи іспити не складав для отримання посвідчення. Щиро кається у скоєному, зробив для себе відповідні висновки. На теперішній момент офіційно пішов на навчання для отримання посвідчення водія.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою сторін, у відповідності до ч.3ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини та кваліфікацію інкримінованих правопорушень справи в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у використанні завідомо підробленого документу, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 358КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, підробляє різноробом в будівельній бригаді, отже має постійний дохід, проживає з бабусею, має на утриманні неповнолітню дитину, в спеціалізованих установах на обліку не перебуває. Вину у вчиненому злочині визнав як в ході досудового слідства так і в ході розгляду справи, засуджує себе за вчинене діяння, щиро кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає можливим визнати активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого правопорушення (проступку), думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання винного, зокрема активне сприяння розкриттю злочину, поведінка після вчинення злочину, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в мінімальних межах, установлених санкцією ч.1 ст.357 КК України. Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення технічних експертиз документів(висновок №СЕ-19/103-25/3541 -ДД від 24.03.2025) витрачено 2785,65грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.03.2025 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: ГУК у Волинській області, м.Луцьк; банк отримувач:Казначейство України ІBAN:UA0003550, , судові витрати за проведення технічної експертизи документів висновок №СЕ-19/103-25/3541 -ДД від 24.03.2025 в розмірі 2785,65грн (дві тисячі сімсот вісімдесят п,ять),65 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.03.2025 року - скасувати.

Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , видане на ім,я ОСОБА_4 , переданий на зберігання в кімнату речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8