КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2568/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 193 ч. 6 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 757/9563/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , з кожним з яких встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , і обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Бучач Бучацького району Тернопільської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень, а також про доведеність ризиків зі сторони підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, оголошення останнього у міжнародний розшук і дійшов висновку про достатність підстав для обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого.

На думку апелянта, органами досудового розслідування не було доведено факт знаходження ОСОБА_8 за межами України та факт оголошення останнього у міжнародний розшук.

Крім того, автор апеляції зазначає, що в резолютивній частині постанови про оголошення підозрюваного ОСОБА_8 у розшук не визначено, що відомості про таке прийняте рішення необхідно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому захисник відмічає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється слідчими в ОВС ГСУ НП України, а здійснення розшуку підозрюваного доручено працівникам УКР ГУ НП у Тернопільській області, які, як вважає апелянт, не є уповноваженими органами на здійснення саме міжнародного розшуку.

Далі в апеляційній скарзі захисник наголошує, що матеріали клопотання не містять доказів, що постанова про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук була скерована на виконання визначеним у ній структурним підрозділам Національної поліції, а також доказів того, що постанова про оголошення у розшук була скерована до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, а головне - до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України для організації внесення інформації щодо міжнародного розшуку підозрюваного до обліків Генерального секретаріату Інтерполу.

Крім того, автор апеляції вказує, що чинний КПК України передбачає можливість винесення постанови про оголошення особи в розшук, а не у міжнародний розшук.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 січня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

01 серпня 2024 року на підставі ст. ст. 135, 278 КПК України ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 13 серпня 2024 року ОСОБА_8 було оголошено у державний розшук.

Згідно з відповіддю № 19-54090/18/24-вих від 06 серпня 2024 року Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_8 державний кордон не перетинав.

Разом з тим, проведеними слідчими (розшуковими) діями, відповідно до рапорту оперативного співробітника ВМП ГУ НП в Тернопільський області від 08 січня 2025 року, було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 у невстановлений період часу у невстановленому місці залишив територію України поза офіційними пунктами пропуску державного кордону та на даний час перебуває у Республіці Італія.

22 січня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою старшого слідчого в ОВС управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 23 січня 2025 року ОСОБА_8 був оголошений у міжнародний розшук.

28 лютого 2025 року (клопотання датоване 24 лютого 2025 року) старший слідчий в ОВС управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

01 березня 2025 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання старшого слідчого було задоволено та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України. Також слідчий суддя обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_8 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, було здійснено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчинених злочинах, а також з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самих злочинів, у вчиненні яких він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування та суду, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Виходячи з того, що ОСОБА_8 належним чином був повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 332 КК України, і на теперішній час переховується від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим відповідною постановою старшого слідчого його було оголошено у міжнародний розшук, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України за участі в судовому засіданні прокурора і захисника, як то передбачено ч. 1 ст. 193 того ж КПК, обрав щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тільки такий запобіжний захід, за переконанням колегії суддів, є необхідним у цьому випадку для виконання завдань кримінального провадження, а тому доводи захисника про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Що ж стосується посилань апелянта на відсутність в матеріалах провадження відомостей про надходження до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України постанови старшого слідчого про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, а також на відсутність витягу з ЄРДР, що в цей реєстр внесені відомості про оголошення ОСОБА_8 у міжнародний розшук, то вони не впливають на доведеність факту оголошення останнього у міжнародний розшук з огляду на те, що сама по собі постанова органу досудового розслідування про оголошення особи у міжнародний розшук свідчить, що такий розшук оголошено, тобто ця постанова доводить наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, а вже факт перебування підозрюваного у міжнародному розшуку має іншу правову природу і доведення такого факту для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закон не вимагає.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , і обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ___________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4