Провадження № 1-кп/344/1443/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нижньобараниківка Старобільського району, Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб; брала участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, Громадянка України ОСОБА_7 , розуміючи факт захоплення Старобільського району Луганської області збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2022 року, перебуваючи на території Біловодського району Луганської області (більш точного місця не встановлено), діючи умисно, з мстою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями держави-агресора російської федерації, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, вирішила добровільно ввійти до складу так званої «виборчої комісії № 705 Біловодського району луганської народної республіки» з проведення референдуму так званої «ЛНР».

ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 22 вересня 2022 року увійшла до складу так званої «виборчої комісії» № 705 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму по питанню входження луганської народної республіки до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації, отримала посвідчення № 705/8 члена дільничної комісії Біловодського району луганської народної республіки.

У період з 22 по 27 вересня 2022 року ОСОБА_7 в складі так званої «виборчої комісії» № 705 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму по питанню входження луганської народної республіки до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації взяла участь в роботі вказаного псевдовиборчого органу, виконувала обов`язки члена комісії, перебувала в складі виїзної групи по маршруту сіл Узлісся, Бараниківка, Нижньобараниківка Біловоського району Луганської області.

Взявши участь в якості члена дільничної виборчої комісії у проведенні референдуму окупаційною владою з питань входження так званої «ЛНР» до складу російської федерації, ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб вчинила умисні дії, спрямовані на зміну меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Окрім того, громадянка України, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що вона співпрацює з окупаційною владою держави-агресора, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, 22 вересня 2022 року увійшла до складу так званої «виборчої комісії» № 705 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму по питанню входження луганської народної республіки до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації, отримала посвідчення № 705/8 члена дільничної комісії Біловодського району луганської народної республіки.

У період 22 - 27 вересня 2022 року ОСОБА_7 в складі так званої «виборчої комісії» № 705 Біловодського району луганської народної республіки» по проведенню референдуму по питанню входження луганської народної республіки до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації взяла участь в роботі вказаного псевдовиборчого органу, виконувала обов`язки члена комісії, перебувала в складі виїзної групи по маршруту сіл Узлісся, Бараниківка, Нижньобараниківка Біловоського району Луганської області.

У відповідності до даних окупаційної влади так званої ЛНР 98,42% учасників "референдуму" про входження проголосували за приєднання «ЛНР» до російської федерації.

За таких обставин умисні дії громадянки України ОСОБА_7 , вчинені за попередньою змовою групою осіб з невстановленими представниками російської федерації, співпраця з представниками держави-агресора призвела до фактичного встановлення влади окупаційних військ на території Луганської області, неможливості дії органів влади України та законів України на вказаній території, впровадження на даній територій законів і грошової одиниці держави-агресора російської федерації, що є загальновідомим фактом, а також сприяли організації та проведенню із 22 по 27 вересня 2022 року псевдо референдуму на тимчасово окупованій території Луганської області.

Відповідно ст. 129 Конституції України, ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні - є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом; повага до людської гідності.

Ураховуючи ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, з врахуванням того, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснювалось у спеціальному провадженні згідно з ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.10.2025 року, тому ухвалою суду від 10.12.2025 року прийнято рішення про здійснення відкритого спеціального судового провадження у даному кримінальному провадженні та судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої. У зв`язку з цим ОСОБА_7 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 10 КПК України, суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_7 до слідчого (прокурора), направлених йому повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, він отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самим захисника; в) бути судженим в його присутності і захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника безплатно для нього.

Натомість, ОСОБА_7 скористалася своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України та з боку останньої.

Отже, ОСОБА_7 в силу п. 3 ч. 3 ст. 323 КПК України, обізнана, тобто повинна була знати, що стосовно неї розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру та обвинувальний акт спрямовано до суду, втім до слідчого та у судові засідання жодного разу не з`явилася.

Так, повідомлення про підозру, повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_7 до слідчого, повідомлення про здійснення спеціального досудового розслідування опубліковані на сайті Офісу генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Обвинувачена ОСОБА_7 до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у судові засідання, які призначалися на 18.11.2025 року, 02.12.2025 року, 10.12.2025 року, 19.12.2025 року, 22.12.2025 року та 23.12.2025 року не з`явилася, хоча в належний спосіб була повідомлена про час та місце розгляду, про що свідчать її виклики, опубліковані в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр», на сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області https://ifm.if.court.gov.ua. Про причини неявки суду не повідомила, можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку «ВКЗ» поза межами приміщення суду не скористалася.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_7 , яка повинна знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом за діяння вчинені на території суверенної України, юрисдикцію якої над собою не визнає, та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про її наміри ухилитися від зустрічі з правосуддям держави Україна.

Ухилення обвинуваченої від правосуддя суд оцінює як реалізацію останньої її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Інтереси обвинуваченої ОСОБА_7 в судовому процесі належно і якісно були представлені захисником ОСОБА_6 відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 15.10.2025 № 001-090001609, тим самим судом виконано складову права на справедливий судовий процес та не порушено право на захист обвинуваченого.

Отже, судом виконаний обов`язок вживати усіх заходів, необхідних для забезпечення обвинуваченої ОСОБА_7 права на кваліфікований захист, у тому числі і призначення захисника, який би надавав практичну юридичну допомогу ефективно, оскільки такий захист не може бути ілюзорним заради «видимості судового процесу», що є одним із основоположних елементів справедливого розгляду, на що неодноразово наголошував і наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено. Окрема увага суду приділена руху провадження в контексті перевірки належності доказів, які подала сторона обвинувачення. Відтак подані стороною докази збиралися стороною обвинувачення в належний спосіб.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України підтверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового слідства доказами, а саме:

Витягом з ЄРДР № к/п № 0000047 від 25.04.2025 року , який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування з відповідною правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 червня 2025 року, фототаблицею та довідкою до протоколу, відповідно до яких свідок ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_7 за рисами обличчя.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23 червня 2025 року, фототаблицею та довідкою до протоколу, відповідно до яких свідок ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_7 за рисами обличчя.

Протоколом огляду від 30.06.2025 року та додатком до нього, відповідно до якого, огляд проводився за участі спеціаліста ОСОБА_10 .. Предметом огляду є огляду є інформація отримана від свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на носії інформації. Після відкриття файлу на екрані відкриваються ехсе документ під назвою «УИК ПОМЕЩЕНИЯ» хеш-сумою «SHA1: bde5a3e16eaf5fa5d1bf06c0bc551b70577757dc», в якому вказано, далі мовою оригіналу «ТЕРИТОРИЯ - Беловодский р- н., номер тик - 705., адрес - с.Бараниковка, ул. Ленина, 22., ОТВЕТСТВЕННЫЙ: Ф. И. О. - ОСОБА_11 ».

Судом оглянутий DVD-R диск із вищевказаною інформацією. Встановлено, що вона відповідає змісту протоколу огляду.

Протоколом огляду від 27.06.2025 року, відповідно до якого, огляд проводився за участі спеціаліста ОСОБА_12 .. Об?єктом огляду є відомості (комп`ютерні дані), встановлені (виявлені) під час моніторингу джерел мережі Internet. Так, з метою перегляду вищевказаної публікації, у програмному забезпеченні Internet - браузері « ОСОБА_13 », у полі пошуку введено вищеозначене посилання на публікацію зі сторінки мережі Internet, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 Після натискання на клавішу «Enter» на клавіатурі, відкрилася сторінка в клауд-месенджері «Telegram», зокрема через програму «Telegram Desktop 4.5.3», в каналі (групі) під назвою, далі мовою оригіналу: «Беловодск оперативный». Зазначений канал має картинку - заставку на якій зображено прапор російської федерації на чорному фоні з надписом наступного змісту, далі мовою оригіналу: «БЕЛОВОДСК», при цьому вказаний канал має 6 підписників, посилання: «https://t.me/BelLNRop», опис з наступним змістом, далі мовою оригіналу: «Здесь рассказывают: - Кто организовывал и проводил референдум - Как Беловодск стал частью России - Кто помогал, кто мешал, а кто просто молчал - Что происходит сейчас в районе и посёлках - Решения, кадры, распоряжения - Реальные лица и факты», окрім того, на каналі опубліковано 24 фото та 6 відео. При цьому, за вказаним посиланням: https://t.me/BelLNRop/29 відобразилась публікація, датована 05.05.2025 о 17:50 год., яка має 24 перегляди, із 1 файлом - відео, фотознімком та наступним текстом - дописом, далі мовою оригіналу:« ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительница села Нижньобараниковка, Беловодского МО, ЛНР, РФ. В период с 23 по 27 сентября 2022 года во - время проведения исторического референдума "о вхождения Луганской Народной Республики в состав Российской Федерации на правах субъекта Российской Федерации", ОСОБА_14 приняла участие в организации и проведении голосования на вышеуказанном референдуме в качестве члена участковой комиссии № 705 Беловодского района ЛНР.». У подальшому оглянуто публікацію за посиланням: https://t.me/BelLNRop/29, датованої 05.05.2025 о 17:50 год., встановлено, що вона містить 1 файл - відео та фотознімок. При цьому, означений файл - відео з наступними зафіксованими відомостями, зокрема встановлено, що його час складає 00:01:31 год., на ньому зафіксовано за рисами обличчя та статурою жінку, яка знаходиться в положенні сидячи за столом, в приміщенні кімнати, позаду означеної жінки у вигляді фону натягнуто так званий прапор так званої російської федераці, а саме триколор - з білого, синього та червоного кольорів, водночас на вказаному прапорі зображено так званого двоглавого «орла» та частина надпису «...ОСС...», при цьому на столі міститься скатертина білого, чорного та рожевого кольорів з візерунками у вигляді квадратів - кліток та квітів, окрім того на столі розміщено підставку з горловиною синього кольору в якій містяться так званий прапор - триколор так званої російської федерації та дві кулькові ручки синьо - жовтого кольорів, а також два аркуші білого паперу. При цьому, зафіксована на відеозаписі жінка одягнена у футболку білого кольору з емблемою з лівої сторони грудей у вигляді знаку фірми «Nike» чорного кольору, на шиї останньої міститься посвідчення за №705/8 на мотузці червоного кольору, в лівій руці вона тримає паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № НОМЕР_2 , водночас при ідентифікації останньої, зокрема за формами обличчя, носа, губ, підборіддя, вух, брів, очей у формі мигдалю та віками, світлого кольору волосся, зачіски, статури, встановлено, що вона за зовнішніми ознаками схожа на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з цим, за результатами огляду вищевказаного відеозапису встановлено наступний текстовий зміст аудіозапису, під час розповіді у період часу з 00 хв. 00 сек. по 01 хв. 31 сек. жінки, за зовнішніми ознаками схожої на ОСОБА_7 , далі мовою оригіналу: « ОСОБА_7 , 26 февраля 1987 года рождения. Я коренная жительница Беловодского района и бывшая гражданка Украины. В 2014 году 11 мая я провела оппозиции на референдуме за создание луганской народной республики, тем самым поддержала всех жителей Донбасса. На протяжении восьми лет укронацистской оккупации Беловодского района я была безработная. 24 февраля 2022 года вооружённые силы российской федерации совместно с луганской народной республикой провели специальную операцию и освободили посёлок Беловодск Старобельского района Луганской области от украинского ига. Обрадовалась когда услышала о проведении референдума в период с 23 по 27 сентября 2022 года. Мне поступило предложение принять участие в референдуме и быть членом участковой комиссии № 703 Беловодского района по вопросу з вхождения луганскую народную республику в состав россии. Я была членом комиссии 703 участка Беловодского района луганской народной республики, помогала в проведении исторического референдума, мои обязанности как член избирательной комиссии 703 участка Беловодского района луганской народной республики, состояла я в выездной группе в период с 23 по 27 сентября 2022 года по маршруту сёл: Узлисья, Бараниковка, Нижнебараниковка». Окрім того, на вищевказаному фотознімку зафіксовано так зване посвідчення. Водночас, детальним оглядом означеного так званого посвідчення встановлено наступний зміст тексту, далі мовою оригіналу: «Референдум Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта Российской Федерации «22» сентября 2022 года УДОСТОВЕРЕНИЕ № 705/8 ОСОБА_7 Член участковой комиссии № 705 Беловодского района Луганской Народной Республики Председатель территориальной комиссииБеловодского района Луганской Народной Республики Г.Ф. Неклюенко Действительно до «01» октября 2022 г.* *при предъявлении паспорта или документа, удостоверяющего личность участника референдума», крім того, на означеному посвідченні проставлено підпис чорнилами синього кольору від імені, далі мовою оригіналу: « ОСОБА_15 » та відтиск печаті з частково не розбірливим текстом з чорнил блакитного кольору, далі мовою оригіналу: «№7 * БЕЛОВОДСКИЙ РАЙОН * ТЕРРИТОРИАЛЬНАЯ КОМИССИЯ ПО ПРОВЕДЕНИЮ РЕФЕРЕНДУМА ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ». Окрім того, при спробі огляду ідентичної публікації з вищевказаними відеозаписами мережі Internet за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено, що сторінка в соціальній мережі (системи) VK (ВКонтакті), за посиланням під назвою « ОСОБА_16 » заблокована та має наступний системний коментар, далі мовою оригіналу: «К сожалению, нам пришлось заблокировать страницу Шпак за нарушение правил сайта».

Отже, під час огляду означених публікацій підтверджено факти протиправної діяльності, а саме посягання на територіальну цілісність і недоторканність України та колабораційної діяльності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , участь в організації та забезпеченні проведення з 23 по 27 вересня 2022 року так званого «референдуму щодо питання про входження луганської народної республіки в склад російської федерації на правах суб`єкта російської федерації» в якості так званого, далі мовою оригіналу: «члена участковой комиссии № 705 Беловодского района луганской народной республики» на території смт. Біловодськ, Біловодської об?єднаної територіальної громади, Старобільського району, Луганської області, зокрема с. Бараниківка.

Судом оглянутий DVD-R диск із вищевказаною публікацією. Встановлено, що вона відповідає змісту протоколу огляду.

Протоколом огляду від 26.07.2025 року, відповідно до якого, огляд проводився за участі спеціаліста ОСОБА_12 .. Об?єктом огляду є сайт «народный совет луганской народной республики», який розміщений за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_8 При перегляді документу, розміщеного на сайті «народный сонет луганской народной республики» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_9 встановлено документ, далі мовою оригіналу «Закон "О референдуме Луганской Народной Республики по вопросу о вхождении в состав Российской Федерации на правах субъекта Российской Федерации"» 20 вересня 2022 року, реєстраційний номер «№411-I». Вказаний псевдо закон містить 17 статей. При перегляді документу, розміщеного на сайті «народный сонет дуганской народной республики» за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_10 встановлено документ, далі мовою оригіналу «Закон "Об образовании на територии Луганской Народной Республики городских округов и муниципальных округов, установлении их границ"» 14 березня 2023 року, реєстраційний номер «№428-1b». Вказаний псевдо закон містить 4 статті та 2 додатки.

Судом оглянутий DVD-R диск із вищевказаною публікацією. Встановлено, що вона відповідає змісту протоколу огляду.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

При цьому судом прийняті до уваги і використані як докази у кримінальному провадженні дані, які надані органом досудового розслідування із відкритих джерел, зібрані за допомогою розвідки з відкритих джерел (OSINT) відповідно до «Протоколу Берклі», який окреслює мінімальні стандарти для пошуку, збирання, зберігання, перевірки та аналізу відкритих джерел. Відповідно до вказаного протоколу, серед іншого, не потребує дозволу слідчого судді здобуття відомостей з електронних інформаційних систем або її частини, доступ до яких не обмежується її власником, володільцем або утримувачем або не пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. Проведення огляду інформації, яка міститься у відкритому доступі, її хід і результати фіксуються у відповідному протоколі огляду. До проведення слідчої (розшукової) дії залучається спеціаліст у галузі інформаційних технологій. Під час її проведення відображається хронологічна послідовність зберігання інформації чи доказів, а також з метою встановлення належної системи цифрового збереження, виготовляється доказова копію електронного документа, яка зберігається на окремий носій інформації.

У своїй постанові від 21.07.2025 по справі № 201/11849/23 ВС ККС висловився щодо допустимості як доказів протоколів оглядів інтернет-сторінок і телеграм-каналів та додатків до них. Так, протоколи оглядів інтернет-сторінок і телеграм-каналів та додатки до протоколів, у яких зафіксовано (за допомогою функцій скриншоту, друку й запису на технічні носії інформації) зміст відображеної на них інформації, що підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню, є допустимими доказами.

Також, суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_8 від 23.04.2025 року з огляду на засаду безпосередньості дослідження показань, речей і документів та засади змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2, 3, 6 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених КПК України. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 225 КПК України, у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я особи, її тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити її допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такої особи в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. У цьому випадку допит здійснюється у судовому засіданні в місці розташування суду або перебування хворої особи в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду.

Аналізуючи положення ст.ст. 23, 95 КПК України, необхідно відмітити, що законодавець встановлює два випадки допустимості показань осіб, наданих на стадії судового розгляду кримінального провадження: 1) безпосередній допит вказаних осіб у судовому засіданні; 2) отримання показань свідка, потерпілого у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допит під час досудового розслідування в судовому засіданні.

Отже, показання осіб (протоколи допиту), які отримані у встановленому законом порядку та на підставі яких уповноважені суб`єкти доказування приймають процесуальні рішення, є доказами під час досудового розслідування, але безпідставно втрачають доказове значення під час судового розгляду кримінального провадження в суді.

У постанові Верховного Суду від 19.12.2018 (провадження № 51-4127 км18) колегія суддів констатувала, що безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо.

Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України.

Окрім того, суд не бере до уваги протокол огляду від 26.06.2025 року, предметом огляду якого є інформація на носії інформації, ехсе документ під назвою «УИК 3П ЧЛЕНЫ КОМИССИЙ» хеш-сумою «SHAl: 772a7441a14455e32b2a08f14c9809dadd5f0649», оскільки до даного протоколу долучено диск, однак, переглянути його не виявилося можливим.

Також, поза увагою, слід залишити протокол огляду від 26.06.2025 року, предметом огляду якого є інформація на носії інформації, ехсе документ під назвою « ОСОБА_17 », в якому не відображено будь-якої інформації, яка має відношення до розгляду даного кримінального провадження.

Розглянувши дане кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає надані докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованих правопорушень.

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 вчинила умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб; брала участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є тяжкими та особливо тяжким злочином, дані про особу винної, її вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан; раніше не судима.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, враховуючи наведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченій остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, думку захисника, який просив врахувати збіг тяжких обставин, які склалися в його підзахисної під час повномаштабного вторгнення та поклався щодо виду та міри покарання на розсуд суду, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання вважає, що обвинуваченій слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування та з конфіскацією майна у межах санкції ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

На підставі ст. 70 КК України обвинуваченій ОСОБА_7 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Саме таке покарання буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати, речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, керуючись ст.ст.323, 368, 370, 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 110 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна,

за ч. 5 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту її фактичного затримання для відбуття покарання за даним вироком.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Копію вироку, яка підлягає врученню ОСОБА_7 , вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Головуюча суддя ОСОБА_18