В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0001796 внесеному до ЄРДР 20.08.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подібна, Маньківського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, за невстановлених досудовим слідством обставин та часі незаконно придбав, наступальну осколкову ручну гранату М67, яку почав зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу та 44 патрони калібру 5,45*39 мм та 1 патрон калібру 7,62х54 мм, які є боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, які залишив за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав, без передбаченого законом дозволу.

19 серпня 2025 року приблизно о 23.00 години ОСОБА_3 рухався на автомобілі «Форд Сієра», державний номерний знак НОМЕР_2 , де по бул. Олександрійському 52 в м. Біла Церква Київської області, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, де в ході перевірки документів, встановлено, що ОСОБА_3 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та якого було запрошено до Білоцерківського РУП, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна 3, для встановлення всіх обставин. Під час руху службового транспортного засобу, ОСОБА_3 , який перебував на задньому сидінні службового автомобіля, повідомив працівникам поліції, що має при собі наступальну осколкову ручну гранату М67. Після зупинки службового транспортного засобу, по вул. Фастівська 9 в м. Біла Церква, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_3 покласти гранату на землю.

20.08.2025 року в період часу з 00.09 години по 00.19 годину в ході огляду місця події ділянки місцевості напроти будинку № 9 по вул. Фастівська в м. Біла Церква Київської області виявлено та вилучено промислово виготовлений бойовий припас, а саме наступальну осколкову ручну гранату М67.

20 серпня 2025 року, у період часу з 10 год. 25 хв. 10 год. 45 хв., в ході огляду квартири АДРЕСА_3 виявлено та вилучено 31 патрон, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45*39 мм, що споряджені кулями зі сталевим осердям, 12 патронів, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45*39 мм, що споряджені трасуючими кулями та 1 патрон, який належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовим гвинтівочним патроном калібру 7,62*54 мм, що споряджений трасуючою кулею, які є бойовими припасами, які ОСОБА_3 незаконно носив, придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_3 вчинив носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 12.09.2025 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, узгоджено, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні вважав що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Вилучені гранаиу та патрони вважав за доцільне залишити у володінні військової частини НОМЕР_3 , якій вони передані на зберігання.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Зазначив, що угоду підписав добровільно, без будь-якого примусу, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Зазначив про доцільність визначення іспитового строку терміном в 1 рік.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про винуватість, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в носінні, зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 75 КК України, тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, визначаються виключно судом.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання та звільнення від його відбування, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 75 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 4457 (чотири тисячі п`ятдесят сім) грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 12.09.2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 12.09.2025 року покарання за ч. 1 ст. 263 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 4457 (чотири тисячі п`ятдесят сім) грн.

Речові докази

наступальну осколкову ручну гранату М67 та 31 патрон, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45*39 мм, що споряджені кулями зі сталевим осердям, 12 патронів, які належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45*39 мм, що споряджені трасуючими кулями та 1 патрон, який належить до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, є бойовим гвинтівочним патроном калібру 7,62*54 мм, що споряджений трасуючою кулею, які є бойовими припасами, які передані на вдповідальне зберігання до військової частини НОМЕР_3 - залишити у володінні військової частини НОМЕР_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_6