Номер провадження 1-кп/754/489/26
У Х В А Л А

Іменем України

28 січня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора та клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001987 від 04.07.2025 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_5

сторони захисту: обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Деснянського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт в кримінальному №0001987 від 04.07.2025 щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обраного обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою оскільки, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при його обранні не відпали.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 вважали, що ризики нічим не підтверджуються. Просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_3 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання з приводу заявленого прокурором клопотання, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні умисного, тяжкого злочину, немає постійного джерела доходів, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість його здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні умисного, тяжкого злочину, немає постійного джерела доходів, зазначала, що до затримання працювала кондитером, а тому опинившись на волі, може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення, вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, попередити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена ОСОБА_3 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість його здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд враховує, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи строк тримання під вартою обвинуваченим, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише їх права, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, суд вважає, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є достатніми для продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та вважає, що інші запобіжні заходи не здатні гарантувати їх належну процесуальну поведінку та здійснення своїх процесуальних обов`язків.

Також, суд враховує, що будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених у ході судового розгляду, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне продовжити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне залишити без змін раніше визначений ухвалою слідчого судді розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 183, 194, 196-198, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 березня 2026 року (включно).

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 28 березня 2026 року (включно).

Залишити без змін раніше визначені ухвалою слідчого судді розміри застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Головуючий: ОСОБА_1