Номер провадження: 11-кп/813/2828/25
Справа № 522/2110/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

08.12.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 394, 396 КПК України апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2025 року в кримінальному провадженні №0001305 від 04.10.2023 року,

встановив:

На розгляді Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001305 від 04.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.255, ч.2 ст.203-2 КК України.

Оскарженою ухвалою місцевого суду відмовлено в задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0001305 від 04.10.2023 року, а саме автомобіля марки «LEXUS ES 250» д/н НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з ухвалою місцевого суду, представника власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу та задовольнити його клопотання про скасування арешту на майно.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та її доводи, суддя-доповідач вважає, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 24 КПК України (далі КПК) встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Положенням ст. 392 КПК визначено перелік судових рішень, ухвалених судами першої інстанції, які не набрали законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

При цьому частиною 2 ст.392 КПК, передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до абзацу другого ч.2 ст.392 КПК, апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом, підлягають ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

При цьому, у випадку незгоди сторін з іншими ухвалами місцевого суду, постановленими під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою ст. 392 КПК, заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене зазначеною частиною вказаної статті.

Таким чином, враховуючи викладене слід констатувати, що у відповідності до вищевказаних положень процесуального закону, ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, не відноситься до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

При прийнятті рішення суддя-доповідач також враховує правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа №456/3303/21, провадження №51-5257кмо21), відповідно до якого ухвала суду про накладення арешту на майно, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст. 392 КПК, не підлягає окремому апеляційному оскарженню. В силу ч. 2 ст. 392 КПК ухвалу судді (суду) про арешт майна може бути переглянуто під час апеляційного оскарження вироку по відповідному кримінальному провадженню, а також скасовано в порядку статті 174 КПК. Це свідчить про те, що чинне законодавство не виключає можливість перегляду відповідної ухвали судді (суду), але визначає певні межі для її реалізації.

Даний правовий висновок касаційного суду відповідно стосується і неможливості оскарження в апеляційному порядку ухвали місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні клопотання про скасування арешту майна, постановленої на стадії судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення по справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі представника власника майна просить скасувати ухвалу суду, на яку згідно із процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, у відкритті провадження слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 24, 392, 399, 419, 422-1, 532 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в кримінальному провадженні №0001305 від 04.10.2023 року.

Копію ухвали надіслати адвокату ОСОБА_4 , разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня набрання законної сили до Верховного суду.

Суддя

Одеського апеляційного суду ОСОБА_2