Справа № 541/4575/25
Провадження № 1-кс/541/1067/2025
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2025 року місто Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 24.11.2025 до ЄРДР за №0001197 клопотання прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме, просив накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпоряджання та користування на: пластикову пляшку об`ємом 2 літри з надписом «Pepsi» з рідиною за запахом схожою на пально-мастильні матеріали, пластикову пляшку об`ємом 2 літри з надписом «Полтавська джерельна» з рідиною за запахом схожою на пально-мастильні матеріали, коробок з сірниками, власником яких є ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_4 в своєму клопотання просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Власниця майна, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001197 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України

Встановлено, що 24.11.2025 надійшло повідомлення на лінію "102" від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено підпал господарських споруд.

24 листопада 2025 року у період часу з 21 години 56 хвилин по 22 годину 43 хвилин слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 , було проведено невідкладний обшук на території домогосподарства, в господарських будівлях та спорудах, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено: пластикову пляшку об`ємом 2 літри з надписом «Pepsi» з рідиною за запахом схожою на пально-мастильні матеріали, 2 пластикову пляшку об`ємом 2 літри з надписом «Полтавська джерельна» з рідиною за запахом схожою на пально-мастильні матеріали, коробок з сірниками.

Вилучені речі в упакованому стані направлено до камери зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Якова Усика, 34, для належного зберігання. Вилучені речі після проведення обшуку слідчим негайно були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході 24.11.2025 року невідкладного обшуку для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вказаний прокурором захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення. Незастосування арешту вказаних речей може призвести до їх знищення або настання інших наслідків, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, оскільки відносно даних речей є необхідність у проведенні слідчих дій та експертних досліджень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шишацького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на володіння, користування та розпоряджання на наступне майно: пластикову пляшку об`ємом 2 літри з надписом «Pepsi» з рідиною за запахом схожою на пально-мастильні матеріали; пластикову пляшку об`ємом 2 літри з надписом «Полтавська джерельна» з рідиною за запахом схожою на пально-мастильні матеріали; коробок з сірниками, власником яких є ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1