МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/7062/25

Провадження № 1-кс/210/1784/25

30 жовтня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), винесене по кримінальному провадженню №0000212 від 30.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , та погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні малолітнього сина, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», стрільця групи спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 20.10.2022 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком на 02 роки 06 місяців;

2) 27 серпня 2024 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді 05 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.10.2022 року, та остаточно призначено до відбуття 05 років 01 місяць позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

30 жовтня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що СВ ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 30.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24.02.2022 року Президентом України видано Указ №69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №56 від 25.02.2025 року, ОСОБА_5 є стрільцем військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «солдат», де проходить військову службу по теперішній час.

Згідно з вимогами ст.ст.17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст.ст.6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_5 , усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.

В порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, 29.07.2025 року, приблизно о 18год. 30хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи разом з малознайомою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у подвір`ї біля житлового будинку АДРЕСА_3 помітив у останньої під час спілкування мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A04e» 3/32Gb сірого кольору. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_8 , а саме вищевказаним мобільним телефоном. Переслідуючи корисливу мету та реалізуючи свій умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи умисно, повторно ОСОБА_5 , використовуючи особисті довірчі стосунки які склалися в ході розмови з потерпілою ОСОБА_8 , під приводом здійснення телефонного дзвінку, попрохав у потерпілої належний останній мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A04e». ОСОБА_8 будучи переконаною в тому, що розпоряджається своїм майном з власної волі та не на шкоду своїм інтересам, добровільно передала ОСОБА_5 свій вищевказаний мобільний телефон. В подальшому, утримуючи телефон при собі, ОСОБА_5 скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення разом з мобільним телефон зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 3390,33грн.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05год. 30хв. 24.02.2022 року, строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.02.2025 року №56, ОСОБА_5 , призваний на військову службу за контрактом ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до статей 20, 21-6, 23, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 15, 16, 18, 23 та 42 Положення про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України та відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та прийнято на посаду стрільця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат».

Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 року, солдат ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.ст.6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п.1, 3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

01.08.2025 року ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, не з`явився вчасно без поважних причин у військову частину НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01.08.2025 року був направлений до Комунального некомерційного підприємства «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполярської міської ради об`єднаної територіальної громади за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, м. Шпола, вул. Миколи Амосова, буд. 10 для проходження медичного обстеження. ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні Комунального некомерційного підприємства «Лікарня імені братів М.С. і О.С. Коломійченків» Шполярської міської ради об`єднаної територіальної громади скориставшись відсутністю уваги з боку супроводжуючих військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 покинув приміщення медичного закладу.

Після того будучи зобов`язаним прибути до розташування тимчасового пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 вчасно на службу не прибув, командуванню про причини свого неприбуття ОСОБА_5 не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 29.10.2025 року був затриманий співробітниками відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дениса Комара, будинок №2, тим самим вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин) було припинене.

Таким чином, на переконання слідства, в ході досудового розслідування встановлена наявність достатніх підстав для повідомлення про підозру військовослужбовцю військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України.

29.10.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру відповідно до ст.ст.36, 40, 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину, покарання за тяжче з котрих передбачає позбавлення волі на строк від 05 до 10 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 , протоколом слідчого експерименту за участі свідка, протоколом огляду документу, рапортом про виявлення відсутності військовослужбовця за місцем служби, протоколами допиту свідків, матеріалами проведеного службового розслідування, а також іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України підстави застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовуються слідством можливістю настання таких ризиків:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 майже 3 місяці (з 01.08.2025 року по 29.10.2025 року) незаконно перебував поза військовою частиною, не з`являвся до командування, не повідомляв про своє місцезнаходження, чим фактично переховувався від виконання військового обов`язку та має стійку мотивацію ухилятися від несення військової служби, що свідчить про реальний ризик повторного ухилення та невиконання процесуальних обов`язків. Можливість зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду. До переховування підозрюваного може спонукати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та бажання уникнути кримінальної відповідальності передбаченої ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року ОСОБА_5 був умовно-достроково звільнений від відбування покарання та у якого наявна невідбута частина у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців 11 (одинадцять) днів, для проходження військової служби за контрактом, що додатково може спонукати до переховування від органів досудового розслідування.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що останній за станом здоров`я інвалідності, тяжких чи хронічних захворювань не має, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №233 від 21.08.2025 року є особою, яка самовільно залишила розташування підрозділу (СЗЧ), ніде не навчається, офіційно не одружений, належного йому нерухомого чи рухомого майна не має, проживає не за місцем реєстрації, що свідчить про його слабкі соціальні зв`язки, які б могли стримати останнього не покидати постійного місця мешкання та виїжджати за межі м. Кривого Рогу або території України.

2) Незаконно впливати на свідків, інших військовослужбовців, потерпілу. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 проходив службу у підрозділі, особовий склад якого може давати показання щодо обставин його нез`явлення вчасно без поважних причин на службу, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану та перебуваючи на волі, підозрюваний може схиляти їх до зміни чи відмови від показань. Також може впливати на свідків та потерпілих за фактом вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_5 матиме доступ до засобів електронного та стільникового зв`язку за допомогою яких можуть бути здійснені погрози, а також враховуючи те, що кримінальні правопорушення, в яких підозрюється останній скоєнні групою осіб, орган досудового розслідування вважає, що існує ризик залучення інших осіб для тиску.

3) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 може мати реальну можливість свідомо використовувати свої знання для ухилення від слідства, наприклад, шляхом вибору способів і місць переховування, враховуючи порядок перевірок та особливості організації пошуку дезертирів/осіб, які самовільно залишили військову частину, а також попереджати інших військовослужбовців, які можуть бути допитані як свідки, про проведення слідчих (розшукових) дій, з метою узгодження з ними показань чи перешкоджання їх допиту. Створювати перешкоди для встановлення істини у кримінальному провадженні шляхом поширення неправдивої інформації серед особового складу чи подання до командування неправдивих рапортів і пояснень.

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, оскільки останній на теперішній час не реалізував своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування (безробітній), це може спонукати його до продовження злочинної діяльності з метою свого матеріального забезпечення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній вчинив дані кримінальні правопорушення, перебуваючи умовно-достроково звільненим відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року.

З урахуванням як на переконання слідства обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкості, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України, відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до ч.8 ст.176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (виключно тримання під вартою).

Також, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

Таким чином, на переконання слідства суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст.177 КПК України, перевищує можливі позитивні характеристики підозрюваного.

Матеріали кримінального провадження, які додаються до даного клопотання на думку органу досудового розслідування підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень та обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його причетності до інкримінованих злочинів, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України свідчать про його підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного та з огляду на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на переконання органу досудового розслідування, вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний вчинив нетяжкий та тяжкий злочини будучи особою, яка усвідомлювала протиправність своїх дій, слідчий просить при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначити розмір застави підозрюваному.

Враховуючи викладене, слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо підтримали клопотання.

Підозрюваний та його захисник, кожен окремо проти клопотання слідчого заперечували.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 30.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено вищевикладені обставини, викладені в мотивувальній частині клопотання слідчого.

29 жовтня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

29.10.2025 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру відповідно до ст.ст.36, 40, 42, 276, 277, 278, 279 КПК України, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що підозра ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ст.177 ч.1 КПК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину проти власності, та тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення). Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.5 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваного; наявність у підозрюваного утриманців; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень підтверджується наданими до клопотання доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання за участі потерпілої ОСОБА_8 , протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_10 , протоколом слідчого експерименту за участі свідка, протоколом огляду документу, рапортом про виявлення відсутності військовослужбовця за місцем служби, протоколами допиту свідків, матеріалами проведеного службового розслідування, а також іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України, які є нетяжким злочином проти власності, та тяжким злочином проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який є військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», стрілець групи спеціальних дій загону спеціальних дій військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину, таким чином не має засобів для існування, раніше неодноразовр судимий, відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, та у якого наявна невідбута частина у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців 11 (одинадцять) днів, для проходження військової служби за контрактом, крім цього, відносно ОСОБА_5 перебуває на розгляді в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000690 від 21.05.2024 року, за ч.4 ст.185 КК України, не одружений, має на утриманні малолітнього сина, - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину проти власності, та тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), обставини їх вчинення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень ст.183 ч.4 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Зважаючи, що діяння ОСОБА_5 в тому числі кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, враховуючи обставини вчиненого злочину, особу підозрюваного, який раніше судимий, відповідно до ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2025 року був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, та у якого наявна невідбута частина у вигляді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців 11 (одинадцять) днів, для проходження військової служби за контрактом, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), на момент вчинення кримінального правопорушення проходив службу, самовільно залишив військову частину, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, враховуючи його майновий стан, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0000212 від 30.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.5 ст.407 КК України, слідчим СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , та погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 29 жовтня 2025 року по 27 грудня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 27 грудня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 30 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1