УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим управлінням ГУНП в Одеській області.

Згідно матеріалів кримінального провадження: на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, яке вчиняється за попередньою змовою організованою групою службових осіб медичного закладу, розташованого на території м. Одеси, з корисливих мотивів.

В подальшому, на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом виявлення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, яке здійснюється групою осіб із залученням окремих службових осіб та інших підконтрольних їм громадян України.

За вказаним фактом, органом досудового розслідування було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Також, на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом виявлення організації складання та видачі службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до відповідних документів завідомо неправдивих відомостей.

За вказаним фактом, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024, № 0000348 від 02.04.2025 та № 0000349 від 02.04.2025 встановлено наявність підстав для їх об`єднання, оскільки кримінальні правопорушення можуть бути вчинені однією особою, про що прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено вмотивовану постанову.

14.04.2025 постановою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області.

В ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, слідчим надано доручення співробітникам УСБУ в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 36, 41 КПК України з метою встановлення повних анкетних даних, адрес проживання осіб, які можуть бути причетні до вчинення відповідних кримінальних правопорушень, а також встановлення анкетних даних осіб, які володіють інформацією про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

За результатами виконання доручення, надійшла відповідь, в якій зазначено, що отримано інформацію про причетність до вчинення зазначеного злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:3969).

Так, 05.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:3969), в ході якого виявлено та вилучено:

-посвідчення працівника поліції на імя ОСОБА_5 , ОДП 024409, видане 06.04.2022, дійсне до 06.04.2026;

-спеціальний жетон поліції № 0018086;

-відеореєстратор s/n 7D0FE44PAZF3411.

В ході досудового розслідування 05.12.2025 вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами про що винесено відповідну постанову.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, щодо накладення арешту на вилучене майно заперечував, зазначивши, що вилучене майно не має відношення до кримінального провадження, посвідчення працівника поліції на імя ОСОБА_5 , ОДП 024409, видане 06.04.2022 є сувеніром та ніде не використовувалося. Просив відмовити у задоволенні клопотання

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою досягнення завдань кримінального провадження, дотримання розумних строків його розгляду, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутності представника власника майна.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучені під час обшуку документи, а саме: посвідчення працівника поліції на імя ОСОБА_5 , ОДП 024409, видане 06.04.2022, що дійсне до 06.04.2026 та спеціальний жетон поліції № 0018086 відповідають критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що були знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Зв`язок вилученого майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 05.12.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Щодо заперечень представника власника щодо відсутності підстав для накладення арешту на спеціальний жетон та посвідчення працівника поліції, то слідчий суддя враховує, що власником зазначеного майна є держава в особі уповноважених органів, та наразі ОСОБА_5 не виконує таких функцій.

Разом з тим, у клопотанні слідчого не зазначено, якими доказами підтверджуються доводи про те, що вилучений під час обшуку відеореєстратор s/n 7D0FE44PAZF3411, є майном, що має відношення до предмету розслідування кримінального провадження №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням про арешт майна між тим не обґрунтовує необхідності накладення арешту на вилучений електронний носій інформації, що вилучений за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, слідчим не доведено факт того, що вилучений відеореєстртор міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі будь-які сліди злочину та може бути використаний як доказ факту чи обставин кримінальної справи.

Крім того, органом досудового розслідування до цього часу не проведено його огляд, не призначалась судова комп`ютерно-технічна експертиза.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України задовольнити частково .

Накласти арешт на документи вилучені 05.12.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :01:002:3969), а саме:

-посвідчення працівника поліції на імя ОСОБА_5 , ОДП 024409, видане 06.04.2022, дійсне до 06.04.2026;

-спеціальний жетон поліції № 0018086,

із забороною права відчуження, розпорядження та користування майном.

У задоволені клопотання в іншій частині - відмовити та повернути вилучене майно власнику.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1