УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2025 Справа №607/22621/25 Провадження №1-кс/607/6452/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000710 від 27.10.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2025 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за №0000710 від 27.10.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на предмет візуально схожий на пістолет у корпусі чорного кольору з коричневою рукояткою з надписом на затворі «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт. та предмет візуально схожий на магазин до пістолету з надписом «SAS MAKAROV»у кількості 1 шт., які поміщено у сейф пакет RIC2176085 та предмети візуально схожі на кулі, золотистого кольору, округлої форми у кількості 3 шт., які поміщено у сейф пакет ICR 0029670.

Клопотання мотивоване тим, що 26.10.2025 року до Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , про те, що 25.10.2025 близько 23:00 год. його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , здійснив 3 постріли в область голови ОСОБА_4 з предмета, візуально схожого на пістолет, чим спричинив тілесні ушкодження заявнику.

За даним фактом 27.10.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000710 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор вказує, що у ході огляду місця події який проводився у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , що за адресою: м. Тернопіль, вул. Новий Світ, 91, вилучено предмет візуально схожий на пістолет у корпусі чорного кольору з коричневою рукояткою з надписом на затворі «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт. та предмет візуально схожий на магазин до пістолету з надписом «SAS MAKAROV»у кількості 1 шт., які поміщено у сейф пакет RIC2176085 та предмети візуально схожі на кулі, золотистого кольору, округлої форми у кількості 3 шт., які поміщено у сейф пакет ICR 0029670.

Вилучені предмети зі слів потерпілого ОСОБА_4 були використані ОСОБА_5 для нанесення йому тілесних ушкоджень, які в подальшому, постановою дізнавача від 27.10.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуюче те, що вищевказане вилучене майно відповідає критеріям передбаченим ст.98 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, оскільки незастосування арешту даного майна може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 не з`явилась, однак у клопотанні просила здійснювати його розгляд без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 та його опікун ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, оскільки про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

27.10.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000710, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, зокрема за фактом того, що 26.10.2025 до Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , про те, що 25.10.2025 близько 23:00 год. його знайомий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , здійснив 3 постріли в область голови ОСОБА_4 з предмета, візуально схожого на пістолет, чим спричинив тілесні ушкодження останньому.

Як вбач ається з протоколу огляду місця події від 26.10.2025 у період часу з 09 год. 00 хв. по 10 год. 20 хв. 26.10.2025, проведено огляд, у зв`язку із повідомленням на лінію «102» у гаражному приміщенні № НОМЕР_1 , за адресою: вул. Новий Світ, 91, м. Тернопіль, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 в ході якого виявлено та вилучено: предмет візуально схожий на пістолет у корпусі чорного кольору з коричневою рукояткою з надписом на затворі «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт.; предмет візуально схожий на магазин до пістолету з надписом «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт., які поміщено у сейф пакет RIC2176085 та предмети візуально схожі на кулі, золотистого кольору, округлої форми у кількості 3 шт., які поміщено у сейф пакет ICR 0029670.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 27.10.2025, предмет візуально схожий на пістолет у корпусі чорного кольору з коричневою рукояткою з надписом на затворі «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт.; предмет візуально схожий на магазин до пістолету з надписом «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт., які поміщено у сейф пакет RIC2176085 та предмети візуально схожі на кулі, золотистого кольору, округлої форми у кількості 3 шт., які поміщено у сейф пакет ICR 0029670, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000710 від 27.10.2025 та визначено місце зберігання речових доказів.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою 1) збереження речових доказів .

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказані у клопотанні вилучені речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані, як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000710 від 27.10.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на вилучене 26.10.2025 в ході проведеного огляду місця події майно, а саме на: предмет візуально схожий на пістолет у корпусі чорного кольору з коричневою рукояткою з надписом на затворі «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт. та предмет візуально схожий на магазин до пістолету з надписом «SAS MAKAROV» у кількості 1 шт., які поміщено у сейф пакет RIC2176085; предмети візуально схожі на кулі, золотистого кольору, округлої форми у кількості 3 шт., які поміщено у сейф пакет ICR 0029670.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити/направити прокурору ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1