Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/453/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/9649/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому у порядку письмового провадження,апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12.09.2025, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Черкаси, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 01.08.2017 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на сорок дев`ять днів, а саме з 20.12 год 11.09.2025 до 20.12 год 29.10.2025 та визначено заставу сімдесят прожиткових розмірів мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 211 960 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницькоговід 12.09.2025 задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Мотивуючи зазначену ухвалу, слідчий суддя вказав на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу не повязаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обовязків, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, умисного злочину, об`єктом посягання якого є порядок несення служби, а самовільне залишення військової служби є ризиком неявок підозрюваного та оголошення міждержавного розшуку, що стане передумовою для затягування розгляду кримінального провадження і порушить розумні строки вирішення справи по суті.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого підозрюваному умисного злочину свідчать про його суспільну небезпеку і відношення до особливої категорії правопорушень, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, вказують на обґрунтованість ризику вчинити нові кримінальні правопорушення. Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою зменшити заставу до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 121 120 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що відповідно до положень ст. 182 КПК України розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для своїх близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу обвинуваченого впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Суд першої інстанції не врахував спосіб життя його підзахисного та не дав ніякої оцінки тому, що ОСОБА_7 визнав свою вину у повному обсязі та визначив йому досить великий та непомірний розмір застави.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Старший слідчий в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12.09.2025клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на сорок дев`ять днів, а саме з 20.12 год 11.09.2025 до 20.12 год 29.10.2025 та визначено заставу сімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 211 960 грн.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а також те, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем та місце його реєстраційного обліку і місце дислокації не співпадає з місцем проведення досудового розслідування, тобто існує ризик неявок до слідчого та суду. Самовільне залишення військової частини та тривалий час перебування у розшуку, є проявом свідомого ігнорування процесуальних обов`язків підозрюваного.

Сукупність перерахованих ризиків, значно підвищує ступінь суспільної небезпеки підозрюваного, відтак стосовно нього не може бути застосований менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою з визначенням розміру застави саме не менше, як сімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 211 960 грн.

Кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави саме 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням саме вказаного слідчим суддею розміру застави за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що ж стосується апеляційних доводів захисника про зменшення розміру застави, то колегія суддів зазначає, що переконливих доводів з цього приводу захисником в апеляційній скарзі не наведено, а тому його апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки, пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тривалий час перебував у розшуку, колегія суддів вважає, що застосування щодо підозрюваного застави у виді 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 грн, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків і зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді суду першої інстанції та задоволенню апеляційної скарги захисника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Фортечного районного суду міста Кропивницького від 12.09.2025, якою щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на сорок дев`ять днів, а саме з 20.12 год 11.09.2025 до 20.12 год 29.10.2025 та визначено заставу сімдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 211 960 грн залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2