У Х В А Л А

25.09.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001840 від 28.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2025 року заявник звернулася до суду з указаним клопотанням, в якому просить повністю скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 09.05.2025 у справі № 295/5976/25 на вилучений у заявника мобільний телефон марки Xiomi 11T, зеленого кольору, IMEI №1 НОМЕР_1 з наявною сім картою мобільного оператора Київстар номер НОМЕР_2 , та повернути вказане майно.

Вимоги клопотання мотивовані тим, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 09.05.2025 накладено арешт на зазначений мобільний телефон, проте він у даному кримінальному провадженні не має жодного стосунку до предмету кримінального провадження, не є знаряддям вчинення злочину, а лише виступає носієм інформації, яка може містити відомості, що мають значення. Також заявник зазначила, що мобільний телефон є засобом особистого користування, необхідним для комунікації, доступу до банківських та інших життєво важливих сервісів, в ньому зберігається особиста конфіденційна інформація і його блокування істотно обмежує права заявника. Тому подальше збереження арешту на мобільний телефон є безпідставним та таким, що необгрунтовано обмежує право власності.

У судовому засіданні заявник вимоги клопотання підтримала з підстав, викладених у ньому, вказавши на порушення строків дослідження вилученого телефону, необгрунтованість арешту та що в ньому відпала потреба.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився. Направив листа, у якому просить проводити розгляд клопотання за його відсутності та відмовити у задоволенні клопотання у зв`язку з тим, що вилучений мобільний телефон є об`єктом проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в справі № 295/5976/25 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 09.05.2025 задоволено клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомир) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0001840, зареєстрованого 28.05.2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна та накладено арешт на мобільний телефон марки Xiomi 11T, зеленого кольору, IMEI № НОМЕР_3 з наявною сім картою мобільного оператора Київстар номер НОМЕР_2 , а також тимчасово позбавлено володільця ОСОБА_3 права користуватись й розпоряджатися вищевказаним майном.

За змістом ухвали, підставою накладення арешту на майно було визнання його речовим доказом зазначеного кримінального правопорушення і арешт цього майна зумовлений метою та підставами застосування заходу забезпечення кримінального провадженні у вигляді арешту майна.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Слідчий органу досудового розслідування уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ст. 40 КПК України).

З огляду на те, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів, а скасування арешту на нього може призвести до втрати даного речового доказу в кримінальному провадженні № 0001840 та арешт на нього було накладено обгрунтовано, необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, про що свідчить заява слідчого, тому вимоги клопотання є передчасними і підстав для скасування арешту не вбачається.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 174 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001840 від 28.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 436-2 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали о 13-55 год. 30.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1