УХВАЛА

23 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 204/6346/22

провадження № 51-3691ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 02 червня 2025 року,

встановив:

захисник ОСОБА_5 , не погоджуючись із постановленими стосовно ОСОБА_4 рішеннями, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши подану касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що її необхідно залишити без руху та встановити захиснику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України визначено, що підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.

Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_5 не дотримано, оскільки, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону як на підставу для скасування судових рішень стосовно ОСОБА_4 , захисник не зазначає, у чому саме вони полягають, з огляду на положення статей 370, 412-414, 419 КПК України.

Натомість доводи, викладені ОСОБА_5 у касаційній скарзі, стосуються неправильної оцінки судами першої та апеляційної інстанцій доказів, невідповідності висновків судів фактичним обставинам справи, неповноти досудового розслідування та судового розгляду, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції, в розумінні ст. 438 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Проте ОСОБА_5 до поданої касаційної скарги не долучив копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Зазначені недоліки касаційної скарги позбавляють Суд можливості вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

ухвалив:

касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду

від 02 червня 2025 року залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3