Справа № 591/5678/25
Провадження № 1-кп/591/183/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0006203 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 р. Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану, який продовжено до цього часу.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 10 (по стройовій частині) від 10.01.2025 р. солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця-снайпера механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира ВЧ НОМЕР_1 № 343 (по стройовій частині) від 30.11.2024 р. ОСОБА_6 призначено на посаду заступника командира НОМЕР_2 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно положень ст.ст. 29 - 33 Статуту внутрішньої служби ЗС України, заступник командира НОМЕР_2 механізованого батальйону з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 за своїм службовим становищем та військовим званням є безпосереднім начальником для стрільця-снайпера механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 .

Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 № 253/дск від 09.04.2025 р., з метою успішного виконання бойових завдань наказано командиру 2 мр 1 мб 17 овмбр до 09:30 09.04.2025 та до окремого розпорядження передати в оперативне підпорядкування командиру загальновійськового резерву стрільця-снайпера механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_5 , а командиру загальновійськового резерву продовжити виконання раніше відданих розпоряджень: в термін до 13:00 09.04.2025 підсилити СП «РУБІН» із завданням зупинити просування противника в напрямку державного кордону наступним особовим складом 2 мр 1 мб 17овмбр: стрілець-снайпер механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 .

Однак, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, Військової присяги, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, о 09 год. 30 хв. 09.04.2025 р., перебуваючи по АДРЕСА_2 у присутності військовослужбовців ВЧ НОМЕР_1 , відкрито відмовився виконати наказ начальника у формі бойового розпорядження, а саме: бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 № 253/дск від 09.04.2025 р. наведеного вище змісту, доведеного до солдата ОСОБА_5 начальником підполковником ОСОБА_6 .

Умисне невиконання солдатом ОСОБА_5 вищевказаного бойового розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 № 253/дск від 09.04.2025 р. потягло за собою підрив дисципліни підрозділу, зниження рівня бойової готовності, невиконання завдань за призначенням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся та показав, що дійсно він вчинив його за наведених обставин, зазначивши також про те, що бажає продовжити військову службу.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого та матеріалів справи, що характеризують його особу.

Таким чином, суд вважає зазначені обставини вчиненого діяння встановленими, факт скоєння ОСОБА_5 цього кримінального правопорушення доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, оскільки він, своїми умисними, протиправними діями, в умовах воєнного стану, вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника.

До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь в відсічі збройній агресії.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, не одружений.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним діяння, пом`якшуючі покарання обставини.

Враховуючи викладене та позитивні характеристики обвинуваченого, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, вік обвинуваченого та вчинення діяння не судимою особою, на переконання суду, міра покарання у виді позбавлення волі, застережена у відповідній санкції статті є занадто суворою в цій ситуації та не відповідає ступеню тяжкості скоєного, тому суд вважає за необхідне призначити покарання, згідно вимог ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, застереженої в санкції статті, що відповідатиме в достатній мірі досягненню мети провадження, а також сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним або іншими особами кримінальних правопорушень.

Крім цього, беручи до уваги, триваючу збройну агресію проти нашої країни, наявність у обвинуваченого щирого бажання на продовження військової служби, суд приходить до висновку про доцільність заміни призначеного покарання обвинуваченому на службове обмеження для військовослужбовців, відповідно до вимог ст. 58 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Підтвердження наявності в справі процесуальних витрат не наведено, а доля речових доказів вирішується згідно вимог закону.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню, оскільки в цьому заході відпала потреба.

На підставі ст.ст. 58, 69, ч. 4 ст. 402 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання, згідно вимог ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

У відповідності до вимог ст. 58 КК України, замінити ОСОБА_5 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки на покарання у виді службового обмеження до військовослужбовців на строк 2 роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розмірі 10 відсотків.

Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з дня, з якого фактично розпочато відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця та зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 09 квітня 2025 року по 15 грудня 2025 року включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Речовий доказ: диск залишити в матеріалах провадження.

Застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати та звільнити засудженого з-під варти в залі суду.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення; особою, що не була присутня при цьому - з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1