Провадження № 1-кп/643/1194/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025

Салтівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002311 від 04.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002311 від 04.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке обгрунтоване таким.

Прокурор вважає, що ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

З огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , не зменшення вказаних ризиків, вважає, що жоден з більш мяких запобіжних заходів не зможе запезбечеити належну процесуальную поведінку обвинуваченого та не виключить зазначених ризики. Доказів зменшення чи відсутність ризиків не встановлено.

Прокурор у судовому засіданні підтримав своє клопотання.

Обвинувачений заперечив та просив суд змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт, позаяк у нього діти та йому необхідно працювати, ймовірно він буде переїжджати в іншу квартиру з нового року.

Потерпілий у судовому засіданні висловив думку, що обвинуваченому треба працювати та намагатися заробити грошові кошти, що віддавати йому матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи заявлене клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту суд, заслухавши клопотання та думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів кримінального провадження, клопотання про продовження запобіжного заходу та ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу встановив наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії домашнього арешту не може перевищувати 2-х місяців, у разі необхідності він може бути продовжений в межах досудового розслідування, але не більше 6 місяців. Разом з цим законодавцем не вказаний максимальний строк домашнього арешту під час судового розгляду, який може продовжуватись до закінчення провадження.

У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку застосування домашнього арешту суд з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу.

Таким чином, підставою для продовження домашнього арешту є, зокрема, встановлення, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження домашнього арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покладено на нього такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Суд, перевіривши наявність ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України, які вказані у клопотанні прокурора, встановив наступне.

Щодо ризику переховування обвинуваченого від суду, суд зазначає наступне.

Суд вважає даний ризик доведений прокурором, як такий, що продовжує існувати, оскільки ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення яке передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності визнання вини особи з висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків з боку обвинуваченого, суд зазначає наступне.

Також, суд погоджується з доводами прокурора щодо існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків та потерпілого, які ще не допитані судом.

Суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК). За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків і потерпілих та дослідження їх судом, а також, у разі необхідності і після цих стадій, під час дослідження судом письмових доказів, оскільки у сторін кримінального провадження може виникнути необхідність для повторного допиту деяких свідків, або потерпілих у разі задоволення судом такого клопотання. На переконання суду, з переходом на стадію судового провадження ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, обвинувачені стають обізнаними про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

На даний час триває судовий розгляд, потерпілі та свідки не допитані судом.

Будь-яких інших доказів, які б свідчили про відсутність або зменшення ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказаних у клопотанні прокурора у суду відсутні.

Водночас, суд оцінюючи чи можливо змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який, зазначає наступне.

Як зазначено в обвинувальному акті, обвинувачений з середньою освітою, одружений, має на утриманні двох дітей - неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, є ВПО та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наявність неповнолітнього та малолітнього дітей, яких необхідно утримувати, відсутність даних про порушення цілодобового домашнього арешту, суд вважає, що прокурор не довів чому застосування більш м`якого запобіжного заходу зокрема у вигляді нічного домашнього арешту не зможе запобігти тим ризикам, які були встановлені та продовжують існувати.

На думку суду продовження застосування до обвинуваченого за наведених обставин запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту становитиме для нього надмірний тягар та непропорційне втручання у право на особисту свободу, а також матиме негативний вплив на членів його родини та певною мірою обмежуватиме і їх права, оскільки обвинувачений, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, позбавлений можливості працювати та фінансово забезпечувати як себе, так і своїх дітей, які перебувають на його утриманні.

Крім того, перебування на нічному домашньому арешті дасть можливість обвинуваченому відшкодувати шкоду завдану потерпілому, у разі доведення його винуватості.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає частковому задоволенню.

Змінити запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_5 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин строком на 60 днів з моменту постановлення цієї ухвали.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , не залишати постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу суду.

Продовжити строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , що передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин строком на 60 днів з моменту постановлення цієї ухвали.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , не залишати постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , крім випадків необхідної евакуації або з метою запобігти загрозі життю чи здоров`ю, у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу суду.

Продовжити строк дії обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , що передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити до Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул.Ахієзерів,30, для виконання за місцем фактичного проживання обвинуваченого, поклавши на вказане управління поліції контроль за виконанням ухвали.

Строк дії ухвали встановити до 13 лютого 2025 року включно.

Попередити обвинуваченого, що в разі невиконання покладених, згідно з ухвалою суду, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань.

Копію ухвали після її проголошення вручити обвинуваченому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складений та проголошений 19.12.2025 року о 15.25.

Суддя - ОСОБА_1