В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003320 від 18.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплинці Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого по договору, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2021 року, приблизно 16:00, ОСОБА_6 приїхав на автомобілі марки «Skoda Octavia», 2004 року, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , до свого дядька ОСОБА_8 , який разом з ОСОБА_4 винаймав квартиру за адресою: АДРЕСА_3 . Приблизно о 17:15 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почали розпивати алкогольні напої. Того ж дня, приблизно о 21:00, ОСОБА_4 повернувся за своїм місцем фактичного проживання, де зустрівся з вищезазначеними особами та вони продовжили розпивати горілчані вироби. У подальшому, 03.10.2021 року приблизно о 00:30 ОСОБА_6 та ОСОБА_8 пішли відпочивати до своєї кімнати. У період з 00:00 по 02:00 ночі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Skoda Octavia» 2004 року, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 таємно, діставши з портмане ключницю, в якій зберігався ключ запалення від автомобіля марки «Skoda Octavia» 2004 року, д.н.з. НОМЕР_1 , та документи, потім направився до вказаного транспортного засобу. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне, незаконне заволодіння транспортним засобом марки «Skoda Octavia» 2004 року, д.н.з. НОМЕР_1 , сів в салон автомобіля та за допомогою ключа привів двигун в дію, тим самим незаконно встановив контроль над транспортним засобом. У подальшому, ОСОБА_4 почав рухатись на вказаному автомобілю в сторону «Північного мосту», біля мосту ОСОБА_4 розвернувся та поїхав у сторону бул. Перова в м. Києві, неподалік «Авторинку», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 19/2. Останній, не впоравшись з керуванням, вчинив дорожню транспортну пригоду, внаслідок чого технічний стан транспортного засобу погіршився, вказаний автомобіль вже не можна використовувати за прямим призначенням. Після чого, на місце ДТП приїхали працівники патрульної поліції та склали відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 282215. Своїми діями, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 155 190 грн 29 коп. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 2 ст. 289 КК України не визнав в повному обсязі та пояснив, що 02.10.2021 року він прийшов після роботи додому, де орендував ліжко-місце у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 . У кімнаті вечеряли ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , він до них приєднався. Під час вечері вони вживали алкогольні напої. Коли закінчились алкогольні напої, він та ОСОБА_6 спустилися до автомобіля останнього, ОСОБА_6 дав йому грошові кошти для придбання алкоголю та він пішов у магазин. Повернувшись у квартиру, вони продовжили застілля. Першим пішов спати ОСОБА_6 , другим - ОСОБА_8 , а він ще сидів з ноутбуком. Йому стало цікаво, як це бути за кермом, тому він запитав у ОСОБА_6 чи можна взяти його автомобіль покататися, на що останній відповів: «Угу, хочеш бери, їдь». Він вважав, що ОСОБА_6 надав йому згоду на його прохання, тому сам взяв ключницю, яка лежала на столі та всередині якої знаходилась банківська картка, технічний паспорт, водійські права та ключі від транспортного засобу, спустився до автомобіля та сів за кермо. Під час керування автомобілем він не впорався з керуванням та потрапив у ДТП. Викликав працівників поліції на місце події. Зазначив, що він не має водійських прав, не має досвіду керування транспортними засобами, вживання алкоголю негативно впливає на його психічний стан. Визнав, що розраховувався не своєю карткою, керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та що пошкодив автомобіль. Крім того, зазначив, що потерпілому не відшкодував завдану шкоду, оскільки вони не дійшли згоди щодо суми відшкодування. Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого щодо не визнання своєї винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами. Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 02.10.2021 року він на своєму автомобілі марки «Skoda Octavia» приїхав у м. Київ до свого дядька ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Вони сіли за стіл вечеряти, під час вечері вживали алкогольні напої. Ввечері у квартиру прийшов ОСОБА_4 , який проживав у квартирі дядька та приєднався до їх застілля. Через деякий час він пішов відпочивати, оскільки йому потрібно було рано їхати у м. Чернігів. Ще до приходу ОСОБА_4 він попросив дядька заховати його барсетку з особистими речами. Так, ОСОБА_8 заховав його барсетку на сервант зверху. Зазначив, що ОСОБА_4 не знав куди ОСОБА_8 сховав його барсетку, а також не знав про те, що він приїхав до дядька на автомобілі. У барсетці знаходились його водійські права, технічний паспорт на транспортний засіб, картка «Монобанку», кредитки та ключі від автомобіля. Зранку, коли він та ОСОБА_8 проснулися, ОСОБА_4 вже не було в квартирі та вони помітили зникнення барсетки. Він перевірив свій мобільний телефон та помітив сповіщення від банку про те, що хтось намагався розрахуватися за білет його особистою банківською карткою на центральному залізничному вокзалі. Після чого, він вийшов на вулицю та побачив, що його автомобіль зник, викликав працівників поліції. Через деякий час працівники поліції повідомили йому, що знайшли автомобіль на паркувальному майданчику. Приїхавши на місце, він побачив, що його автомобіль розбитий. Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вони разом працювали та проживали в орендованій ним кімнаті за адресою: АДРЕСА_3 . Так, 02.10.2021 року у м. Київ приїхав його племінник ОСОБА_6 по справах, він запропонував останньому залишитися у нього на ночівлю. ОСОБА_6 погодився, припаркував свій автомобіль у дворі біля будинку. Ввечері вони сіли за стіл вечеряти, під час чого вживали алкогольні напої. Потім у квартиру прийшов ОСОБА_4 та приєднався до їх застілля. Вони не вживали багато алкогольних напоїв, оскільки ОСОБА_6 потрібно було рано їхати у м. Чернігів. Ще до приходу ОСОБА_4 , він заховав його барсетку з особистими речами ОСОБА_6 у шафу. Після вечері вони лягли спати та на ранок виявили, що ОСОБА_4 немає у квартирі та з квартири зникла барсетка ОСОБА_6 з особистими речами. Вони вибігли на вулицю та побачили, що автомобіль ОСОБА_6 зник. Викликали працівників поліції, які повідомили ОСОБА_6 , що його автомобіль потрапив в ДТП біля авторинку. Після чого, він зателефонував мамі ОСОБА_4 та дізнався, що останній перебуває у неї, при ньому є документи та ключі від транспортного засобу. До нього поїхали працівники поліції. У подальшому ОСОБА_4 приїжджав забрати свої особисті речі з кімнати. Зазначив, що ОСОБА_6 не надавав дозволу ОСОБА_4 керувати транспортним засобом, банківську картку та свої особисті речі теж йому не давав. Суд оцінює показання потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності. Окрім показань потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_8 , вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, також підтверджується відомостями, які містяться в досліджених судом письмових доказах та процесуальних документах, а саме у: - протоколі огляду місця події від 03.10.2021 року з додатками, відповідно до якого 03.10.2021 року був проведений огляд земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Київ, бул. Перова, 23. На даній земельній ділянці розташований автомобіль «Skoda Octavia», 2004 року випуску, зеленого кольору, н/з НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_3 , з явними пошкодженнями кузова, у передній частині зім`ятий капот, розбиті фари, пошкоджене праве крило, під капотом пошкоджений двигун, радіатор, передній бампер, тріщина на склі. В середині салона порушено нормальний порядок речей з руля та з пасажирської строни торпеди, спрацьовані подушки безпеки. Окрім цього, пошкоджено бардачок, особисті речі розкиданні біля переднього пасажирського сидіння, від дверей багажника з внутрішньої сторони відламано пластикову вставку, у багажному відділені виявлені номерні знаки НОМЕР_1 , на задніх пасажирських сидіннях виявлено пластикові частини автомобіля. В ході огляду було оброблено поверхні спеціальним порошком та виявлено три сліда папілярних узорів, які було вилучено. Зроблено змив з керма та коробки передачі, який було вилучено. Також було виявлено та вилучено мікрочастини з водійського сидіння. Під час, проведеного огляду було вилучено автомобіль «Skoda Octavia», 2004 року випуску, зеленого кольору, н/з НОМЕР_1 (том І а.п. 124-128); - протоколі особистого обшуку особи, затриманої в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, від 03.10.2021 року з додатками, відповідно до якого 03.10.2021 року був проведений особистий обшук ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено: посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий ТСЦ 7441; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , зеленого кольору, видане ТСЦ 5946; ключниця чорного кольору з емблемою «Skoda» та смужкою зелено-червоного кольору у якій в середині містяться два ключі; нагрудну сумку чорного кольору; ключі від квартири; 50 грн; дисконтна картка магазину «Лоток»; мобільний телефон «Samsung», чорного кольору моделі GT-97262, FCC ID:НОМЕР_11, SSN:-НОМЕР_12, RANTED:3.8V 1500Ma, IMEI: НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , SIN: НОМЕР_7 , у якому знаходиться картка мобільного оператора «Vodafone»; довідка про реєстрацію місця проживання на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картку платника податків; протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 282215 від 03.10.2021 року (том І а.п. 135-138); - довідці оперуповноваженого ВКП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , відповідно до якої під час відпрацювання матеріалу здійснювався перегляд камер відео-спостереження «Безпечне місто», в ході перегляду було встановлено, що у м. Києві автомобіль «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , фіксувався після незаконного заволодіння за наступними адресами: м. Київ «Південий міст» 03.10.2021 року о 02:20:17 (том І а.п. 139); - протоколі перегляду відеозапису від 27.10.2021 року з додатками, який повністю узгоджується переглянутим відеозаписом у судовому засіданні, відповідно до якого 27.10.2021 року був проведений огляд DVD-R диску. При відкриті відео файлу під назвою «», встановлено, що внизу екрана є дата : 2021/10/03 02:34:30, де дата 2021/10/03 - це 03 жовтня 2021 року. Так, в ході огляду даного відеозапису виявлено, що дії відбуваються на вулиці, де посередині проїзної частини дороги, неподалік перехрестя стоїть два автомобіля, один попереду, інший ззаду з порушеною цілісністю капота (дорожньо-транспортна пригода). Так, на відео бачимо, що в іншому автомобілі, який позаду, (порушник ДТП) за кермом особу - на вигляд років 20-22, обличчя продовгувате, ніс з горбинкою, волосся середньої довжини, одягнений в дуту курточку. Під час спілкування з працівниками патрульної поліції, особа яка перебувала за кермом даного автомобіля, повідомила що після удару (ДТП) трішки вдарився головою, проте швидка допомога не потрібна. Крім того, як це все трапилось не знає, оскільки їхав зі швидкістю 50 км/ч та коли йому зателефонували, відволікся і вдарив іншу машину. Крім того, під час спілкування до вказаної особи звертаються на ім`я ОСОБА_10 . У подальшому, при відкритті відео файлу під назвою », встановлено що на відео 2021/10/03 час 03:08:53, де 2021/10/03 - це дата 03 жовтня 2021 року. Так, на відео бачимо, що особа, яка раніше перебувала за кермом, спілкується з працівниками патрульної поліції, стоїть, руки складені, на плечі сумка. Під час огляду встановлено, що працівниками патрульної поліції запропоновано особі, яку вони називають ОСОБА_10 , пройти тест на « Драгер » з метою встановлення спирту в крові. Так, при цьому огляді даного відео файлу, бачимо що дві машини, учасники ДТП стоять посередині проїзної частини дороги, неподалік від перехрестя біля світлофору. В подальшому, на відео бачимо, що ОСОБА_10 стоїть та продовжує спілкуватись з працівниками патрульної поліції та відмовляється проходити тест на «Драгер». Так, приблизно о 03:11:20 год. ОСОБА_10 проходить тест на «Драгер», який в показує вміст спирту в його крові 0,84% з результатами якого він погоджується. Після чого складено протокол відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП. У подальшому, при відкритті відео файлу під назвою «», встановлено що на відео 2021/10/03 час 03:36:37, де 2021/10/03 - це дата 03 жовтня 2021 року. Так в ході огляду відео встановлено, до працівник патрульної поліції зачитує ОСОБА_10 протокол, в якому вказано, що «……….. складено протокол відносно ОСОБА_4 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , транспортний засіб «Шкода Октавіа, н.з. НОМЕР_1 - 03 жовтня о 02 год. 30 хв., м. Київ, б-p. Перова 15» (том І а.п. 150-158); - протоколі огляду речей від 05.10.2021 року, відповідно до якого 05.10.2021 року за участю ОСОБА_6 був проведений огляд речей, які були вилученні 03.10.2021 року під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , а саме: ключниці чорного кольору з логотипом «Skoda» та двома ключами: зі слів ОСОБА_6 , який впізнав свою ключницю, один ключ від квартири, інший - від транспортного засобу марки «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 на автомобіль «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_12 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_4 , картка «Монобанк»: ОСОБА_6 зазначив, що дані документи та картка належать йому, які були викрадені за адресою: АДРЕСА_3 , та з картки «Монобанк» 03.10.2021 року намагався зняти грошові кошти ОСОБА_4 (том І а.п. 165-168); - висновку експерта СЕ-19/111-21/48439-АВ від 26.10.2021 року, відповідно до якого середня ринкова ціна автомобіля марки «Skoda Octavia», 2004 року виготовлення, н/з НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , станом на 03.10.2021 року, становила: 157 840 (сто п`ятдесят сім тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп. Ринкова вартість автомобіля марки «Skoda Octavia», 2004 року виготовлення, н/з НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , станом на 03.10.2021 року, становила: 155 190 (сто п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) грн 29 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки «Skoda Octavia», 2004 року виготовлення, н/з НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , станом на 03.10.2021 року дорівнює ринковій вартості цього ж транспортного засобу у непошкодженому стані на момент події та складає: 155 190 (сто п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) грн 29 коп. (том І а.п. 175-196); - висновку експерта №СЕ-19/111-21/48778-Д від 11.10.2021 року з додатками, відповідно до якого виявлені та вилучені 03.10.2021 року під час огляду місця події адресою: м. Київ, б-p. Перова, 23, а саме автомобіля марки «Skoda Octavia», 2004 року, д.н.з. НОМЕР_1 , три сліди пальців рук (руки) з розмірами по осях 14x22мм, 14x26мм, 14x23мм - придатні для ідентифікації за ними осіб (особи). Слід пальця руки з розмірами по осях 14x22мм залишений вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід пальця руки з розмірами по осях 14x26мм залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід пальця руки з розмірами по осях 14x23мм залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том І а.п. 208-218); - висновку судово-психіатричного експерта № 642 від 11.11.2021 року, відповідно до якого: 1. ОСОБА_4 у період часу, до якого відноситься правопорушення, у відношення якого він підозрюється, будь-яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждав а виявляв емоційно-лабільний (астенічний) розлад, ймовірно резидуально-травматичного ґенезу (F06.6). Гостра інтоксикація алкоголем, не ускладнена (F 10.00). 2. ОСОБА_4 у період часу, до якого відноситься правопорушення, у відношення якого він підозрюється, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. ОСОБА_4 у даний час будь-яким хронічним чи тимчасовим психічним розладом не страждає а виявляє емоційно-лабільний (астенічний) розлад, ймовірно резидуально-травматичного ґенезу (F06.6). 4. ОСОБА_4 за своїм психічним станом у даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 5. ОСОБА_4 за своїм психічним станом не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. (том І а.п. 222-224). Крім того, судом були дослідженні розписки; договір купівлі-продажу транспортного засобу; договір комісії; акти; постанови про визначення речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 04.10.2021 року, 05.10.2021 року, 07.10.2021 року, 13.10.2021 року, інше. За клопотанням сторони захисту ухвалою суду від 12 травня 2025 року було призначено амбулаторну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої було доручено експертам ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384-385 КК України, направивши матеріали судового провадження №755/20426/21. Згідно висновку експерта від 16.06.2025 року № 913: 1. ОСОБА_4 виявляє ознаки емоційно-лабільного (астенічного) розладу, резидуально-травматичного ґенезу (згідно МКХ-10, F06.6). Вищевказаний розлад, згідно з наданою медичною документацією, вперше був встановлений у підекспертного в 2011 році. 2. ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєні яких він на даний час обвинувачується, виявляв гостру інтоксикацію алкоголем, неускладнену (згідно МКХ-10, F 10.00). Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. ОСОБА_4 у вищеозначений період за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 4. ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, міг передбачати наслідки своїх дій, які мали місце 03.10.2021 року. 5. ОСОБА_4 за своїм психічним станом застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. 6. У ОСОБА_4 визначаються: достатній рівень функціонування інтелектуально-мнестичних процесів, ознаки педагогічної занедбаності періоду шкільного навчання; активність, екстравертованість, поверхнева товариськість, демонстративність поведінки; емоційна полегшеність, легковажне ставлення до перспектив, вольова нестійкість, уникання зусиль та швидке пересичення суб`єктивно-нецікавою діяльністю; самостійність та здатність проводити потрібну позицію; невисока трудова спрямованість, розважальний характер інтересів, міжособистісне самоствердження, схильність до зловживання алкоголем. Встановлення відповідності рівня психічного розвитку віковому періоду проводиться експертами-психологами стосовно неповнолітнього контингенту підекспертних. 7. ОСОБА_4 , враховуючи рівень і особливості його розумового розвитку, в період часу, до якого відносяться діяння, в скоєні яких він на даний час обвинувачується, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. (том ІІІ а.п. 110-116). Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства. Разом з тим, суд критично ставиться до протоколів огляду місця події від 03.10.2021 року (том І а.п. 122-123, 130-133), протоколу огляду речей від 07.10.2021 року (том І а.п. 198-201), оскільки будь-яких даних на підтвердження чи спростування вини обвинуваченого в інкримінованих кримінальних правопорушеннях вони не містять. Отже, з точки зору належності та допустимості вказанні докази не можуть бути прийнятими до уваги судом. Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість повністю доведена зібраними та дослідженими у справі доказами. Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність допустимих та належних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому діянні. Під час дослідження матеріалів кримінального провадження підстав для визнання доказів недопустимими судом не установлено, так як не було встановлено факту істотних фундаментальних порушень прав і свобод учасників провадження. При формуванні такого підходу суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 8 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к , відповідно до якої вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК до наданих сторонами доказів, Суд вказав, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу з точки зору ст. 87 КПК, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені. Порушень вимог КПК України під час проведення слідчих дій у цьому кримінальному провадженні, які б були фундаментальними, судом не установлено. Доводи захисника у судових дебатах про те, що дії ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні необхідно перекваліфікувати з ч. 2 ст. 289 КК України на ч. 1 ст. 194 КК України є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження, а також показами потерпілого і свідка. Зокрема, потерпілий та свідок у судовому засіданні стверджували про те, що у день події будь-якої мови про надання автомобіля потерпілого у користування обвинуваченому ОСОБА_4 не було, згоду на користування потерпілий ОСОБА_6 йому не надавав. Тому, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_4 керував транспортним засобом на законних підставах (зі згоди потерпілого) не заслуговують на увагу. Зібрані у справі докази, що були досліджені під час судового розгляду, суд вважає послідовими, логічними, такими, що узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, суд і покладає їх в основу обвинувального вироку. Таким чином, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. З огляду на наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, яке завдало значної матеріальної шкоди . Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Так, відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали - завдання значної матеріальної шкоди потерпілому; поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час та після вчинення протиправної дії, а також під час розгляду кримінального провадження; його ставлення до скоєного - вину та цивільний позов не визнав; дані про його особу, а саме: не одружений, не працює, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; завдану шкоду потерпілого не відшкодував; раніше не судимий. Крім того, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує думку сторони обвинувачення, зокрема прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна; думку потерпілого - просив призначити покарання згідно з законом; думку сторони захисту - захисник просив перекваліфікувати кримінальне правопорушення. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечується самим обвинуваченим. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, оскільки його перевиховання та виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає. У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи). На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 03.10.2021 року по 04.10.2021 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Щодо цивільного позову, то потерпілий ОСОБА_6 у суді заявив такий позов, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальну шкоду в сумі 155 190 грн 29 коп., моральну шкоду в сумі 100 000 грн, а також витрати на правничу допомогу в сумі 22 000 грн. Цивільний позов обґрунтовано тим, що цивільний відповідач (обвинувачений ОСОБА_4 ) своїми умисними протиправними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 155 190 грн 29 коп. В обґрунтування розміру моральної шкоди потерпілий ОСОБА_6 зазначив, що внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого він зазнав моральної шкоди, яка виразилась перенасиченні негативними емоціями, психічними переживаннями. Понесенні значні моральні втрати призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань. У судовому засіданні потерпілий підтримав цивільний позов, просив задовольнити вимоги. Цивільний відповідач ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні цивільний позов не визнали, вважають його не обґрунтованим. У судових дебатах захисник зазначив, що є підстави для задоволення цивільного позову в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого 48 000 грн. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані ними доказами з точки зору належності і допустимості, та розглянувши сам спір у кримінальному провадженні на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України за правилами, встановленими цим Кодексом та в частині процесуальних відносин, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, які цим Кодексом не врегульовані, застосувавши норми ЦПК України в частині, що не суперечать засадам кримінального судочинства, вважає за необхідне зазначити про таке. Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом визнано доведеним, що обвинувачений своїми протиправними діями завдав матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, як такі, що доведені та підтверджуються відповідними доказами, які зібрані на досудовому розслідуванні кримінального провадження та надані прокурором у судовому засіданні. Таким чином, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягає стягненню майнова шкода в сумі 155 190 грн 29 коп. Щодо позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди, суд керується наступними вимогами закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Судом об`єктивно встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину зазнав душевних страждань. Встановлюючи доведеність позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди на суму 100 000 грн, а також наведені обставини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також враховуючи поведінку обвинуваченого щодо невизнання цивільного позову, суд приходить до висновку про можливість задоволення цивільного позову в частині відшкодування потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 20 000 грн 00 коп., яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого. Таким чином, позовні вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню. Щодо вимог про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 витрат на правову допомогу, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються зокрема із витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Судом встановлено, що відповідно до договору від 04.11.2021 року потерпілий ОСОБА_6 уклав угоду з адвокатським об`єднанням «ІНФОРМАЦІЯ_4» про надання правової допомоги на суму 22 000 грн та відповідно до квитанції сплатив вказані кошти. При визначенні необхідного розміру витрат на правову допомогу, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. У рішенні констатовано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, керуючись принципами справедливості та верховенством права, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, виходячи з обставин кримінальної справи, беручи до уваги фінансовий стан обвинуваченого, суд вважає, що розумним та справедливим розміром понесених потерпілим витрат на правову допомогу слід вважати витрати на суму 22 000 грн 00 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого. Інші процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

У строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його перебування в ІТТ з 03.10.2021 року по 04.10.2021 року - 2 (два) дні. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_9 ) матеріальну шкоду в розмірі 155 190 (сто п`ятдесят п`ять тисяч сто дев`яносто) грн 29 коп. та моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. У решті позовних вимог - відмовити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_9 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз: - № СЕ-19/111-21/48439-АВ від 26.10.2021 року у сумі 3775 грн 64 коп.;

- № СЕ-19/111-21/48778-Д від 11.10.2021 року у сумі 1372 грн 96 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- транспортний засіб марки «Skoda Octavia», 2004 року, н/з НОМЕР_1 ; ключниця чорного кольору з логотипом «Skoda» та двома ключами; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 на автомобіль «Skoda Octavia», н/з НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_12 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_4 , картка «Монобанк» № НОМЕР_10 - повернути ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон «Samsung», чорного кольору; сумка чорного кольору «бананка» через плече; зв`язка ключів; грошові кошти номіналом 50 грн; корінець від заяви - залишити ОСОБА_4 ; - два конверти: в одному - дактилокарта ОСОБА_4 , а в другому - три сліди папілярних узорів - знищити. Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1