Справа № 591/5504/22
Провадження № 1-кс/591/143/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2026 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 30 грудня 2025 прокурора відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000219 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеною скаргою, яку мотивував тим, що винесена 30 грудня 2025 прокурором постанова про закриття зазначеного кримінального провадження є незаконною та необгрунтованою, досудове розслідування є неповним, зокрема його так і не було допитано в якості потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та пояснив, що бажає бути допитаним у присутності адвоката.

Прокурор заперечив проти скарги, вважає, що досудове розслідування було проведено повно а постанова є мотивованою.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, щов провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Суми) ТУ ДБР у м. Полтава знаходилося кримінальне провадження № 0000219 за ст. 365 ч. 2 КК України за фактом скоєння злочину відносно ОСОБА_3 працівниками правоохоронних органів, внаслідок якого ОСОБА_3 отримав вогнепальне поранення.

Постановою 30 грудня 2025 прокурором відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яка може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Частиною 4 ст. 38 КПК України зазначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а у ст. 9 КПК України закріплено положення про те, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, винуватість особи, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування зазначених обставин, відповідно до положень ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Здійснення ефективного розслідування небезпідставних скарг на жорстоке поводження є одним з позитивних обов`язків держави за ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Характер права, захищеного статтею 3 позначається на значенні статті 13. Коли особа робить небезпідставну заяву, що вона зазнала тортур або істотно поганого поводження з боку державних посадовців, поняття «ефективного засобу захисту» передбачає, крім виплати відшкодування у відповідних випадках, ретельне та ефективне розслідування, яке здатне призвести до встановлення та покарання відповідальних осіб, у тому числі ефективний доступ скаржника до процедури розслідування (Yaman, § 53; Celik, § 54; Yuksel, § 36; Afanasyev, § 75; Naumenko, § 134).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні та жодного разу не допитувався як потерпілий не зважаючи на неодноразові його клопотання про це. Вказана обставина свідчить про порушення права ОСОБА_3 давати покази в якості потерпілого та про неповноту досудового розслідування.

Згідно п.8 ч.1 ст. 56 КПК України потерпілий має право мати представника, яким може бути адвокат.

Представник потерпілого залучається саме з метою надання правової допомоги особі, захисту прав останньої. Діюче законодавство не містить заборони адвокату бути присутнім під час допиту потерпілого.

Порядок допиту свідка та потерпілого є аналогічним за деякими виключеннями. Пунктом 2 ч.1 ст. 66 КК України передбачено право свідка користуватися правовою допомогою під час надання показів.

Враховуючи викладене а також вимоги ч.6 ст. 9 КПК України потерпілий під час надання показів має право користуватися правовою допомогою, а тому заява потерпілого про його допит у присутності адвоката відповідала вимогам КПК України.

Будь-яких мотивів неможливості допиту ОСОБА_3 в присутності адвоката прокурором не наведено.

За таких обставин слідчим не було доведено, що ОСОБА_3 мав ефективний доступ до процедури розслідування.

Виходячи з викладеного, оскаржувану постанову необхідно скасувати, оскільки досудове розслідування було проведено неповно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

СкаргуОСОБА_3 задовольнити.

Постанову від 30 грудня 2025 прокурора відділу Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000219 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1