Провадження № 1-в/537/77/2025
Справа № 524/7698/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

особи, відносно якої розглядається заява, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду заяву лікаря-психіатра Відокремленого підрозділу Обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №2 Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у с т а н о в и в :

12 вересня 2025 року лікар-психіатр Відокремленого підрозділу Обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №2 Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просить припинити застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначив, що з 2006 року ОСОБА_6 страждає на психічне захворювання. Має діагноз: F20.01 шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, з помірно вираженим дефектом особистості змішаного типу (апато-абулічний, психопатоподібний). В клінічній картині, в дебюті хвороби переважають галюцинаторно-параноїдні порушення, в останній час спостерігаються здебільш афективні розлади. При загостренні хвороби неодноразово лікувався стаціонарно в КОПНД, ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева. Останнє стаціонарне лікування в ПОКПЛ з 16.06.2007 по 29.07.2007, в КОПНД з 23.05.2014 по 06.06.2014. З підтримуючою та лікувальною метою приймав соліан, кветіксол, симптоматичну терапію, психосоціальну терапію. В ході проведення судово-психіатричної експертизи №514 від 19 вересня 2024 року встановлено, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми та за своїх психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру, не пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 лютого 2025 року у зв`язку із вчиненням ОСОБА_6 у стані неосудності суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, застосовано до останнього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. За час надання АППД в період з 11.02.2025 року по теперішній час психічний стан ОСОБА_6 набув стабільності, на амбулаторний огляд до лікаря-психіатра з`являвся вчасно, приймав лікуюче підтримуюче лікування, намітилися позитивні тенденції в прихильності до терапії, дещо відновилася критичність, суспільно-небезпечних діянь не скоював. З урахуванням викладеного, лікар-психіатр ОСОБА_4 звернувся до суду з даною заявою.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву лікаря-психіатра, вважає за необхідне припинити надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_6 , оскільки останній на теперішній час не становить небезпеки для себе і оточуючих.

Особа, стосовно якого розглядається заява, ОСОБА_6 , його законний представник ОСОБА_7 , захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили задовольнити заяву лікаря-психіатра.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява лікаря-психіатра ОСОБА_4 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Установлено, що ОСОБА_6 перебуває на диспансерному обліку з 2006 року, страждає психічним захворюванням в формі: F20.01 Шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу, з помірно вираженим дефектом особистості змішаного типу (апато-абулічний, психопатоподібний).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11 лютого 2025 року до ОСОБА_6 застосовані примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у зв`язку з вчиненням ним у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Як вбачається із висновку лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №389 від 10 вересня 2025 року, за час надання амбулаторної психіатричної примусової допомоги, в період з 11 лютого 2025 року про теперішній час психічний стан ОСОБА_6 набув стабільності, на амбулаторний огляд до лікаря-психіатра з`являвся вчасно, приймав рекомендоване підтримуюче лікування, намітилися позитивні тенденції в прихильності до терапії, відновилася критичність. Звернень, заяв від громадян та правоохоронних органів про порушення суспільного порядку, асоціальну поведінку, наявність соціально-небезпечних тенденцій у ОСОБА_6 до закладу не надходило. Тому потребує припинення застосування заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Окрім того, порядок розгляду питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру передбачено також ст. 95 КК України. Зокрема частиною 1 такої аналогічно до вказаних вище положень визначено, що таке здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу, та до такої заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу» надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає доведеним, що стан психічного здоров`я ОСОБА_6 покращився, необхідність застосування примусового заходу медичного характеру відпала, тому заява лікаря-психіатра ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 95 КК України, 512-515, 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву лікаря-психіатра Відокремленого підрозділу Обласної консультативної психоневрологічної поліклініки зі стаціонаром №2 Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_4 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Припинити застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 17.12.2025 року.

Суддя ОСОБА_1