Справа № 203/3384/25
Провадження № 1-кс/0203/711/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника в режимі відеоконференції ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від участі в проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000310 від 31.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.374 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчої Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000310, внесеному до ЄРДР 31.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.374 КК України. В обґрунтування заяви зазначено, що у вищевказаному кримінальному провадженні тривалий час не проводяться необхідні слідчі дії, слідча безпідставно та невмотивовано відмовляє в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим та попри численні ухвали слідчих суддів про скасування попередніх аналогічних постанов знову незаконно виносить постанови про відмову у визнанні потерпілим, що викликає об`єктивні сумніви в неупередженості слідчої.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Слідча в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду матеріали кримінального провадження.

Заслухавши думку заявника та перевіривши доводи, викладені в поданій заяві, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75, 79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000310, внесене до ЄРДР 31.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.374 КК України.

Відповідно до постанови заступника керівника третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 30.05.2025 проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено слідчому третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчою ОСОБА_4 були складені доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 31.05.2025 та від 09.07.2025 на адресу ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», щодо допиту ОСОБА_3 з обставин можливого вчинення кримінального правопорушення з боку окремих працівників судових та правоохоронних органів Дніпропетровської області, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Разом з тим, матеріали кримінального провадження не містять доказів з виконання таких доручень органом досудового розслідування.

Не зважаючи на викладене, без з`ясування та встановлення обставин про факт завдання шкоди заявникові діями службових осіб правоохоронних органів, на що неодноразово зверталась увага слідчими суддями Центрального районного суду міста Дніпра, слідча ОСОБА_4 09.07.2025 та 12.11.2025, після скасування попередньої від 09.07.2025, винесла постанови аналогічного змісту зі скасованими раніше про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого від 02.08.2024.

Згідно практики ЄСПЛ безсторонність (неупередженість) означає відсутність упередженості та необ`єктивності, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (рішення у справах «Кіпріану проти Кіпру» від 15 грудня 2005 року, п. 118; «Мікаллеф проти Мальти» від 15 жовтня 2009 року, п. 93). Існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ встановлюється згідно з двома критеріями.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного слідчого, прокурора, що означає необхідність встановити, чи мав слідчий та прокурор у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий, прокурор, серед інших аспектів, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Перший критерій, суб`єктивний, враховує особисті переконання та поведінку конкретного судді, а в даній справі слідчого, тобто чи мав слідчий особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі.

Другим критерієм є об`єктивний, тобто, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та ЗО, та «Веттштайн проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року, № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність слідчого, прокурора (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Однією з складових засади законності є обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст.9 КПК України).

Іншими словами, неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. У разі отримання під час проведення слідчої (розшукової) дії доказів, які можуть вказати на невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий, прокурор зобов`язані провести відповідну слідчу дію в повному обсязі й складені при цьому процесуальні документи долучити до матеріалів справи та надати їх судові у випадку звернення до нього з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або клопотанням про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Непогодження з процесуальними діями слідчого не є підставою для його відводу, передбаченою п. 3 ч. 1ст.77 КПК України.

Сторона вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій слідчого під час досудового розслідування.

Враховуючи викладене та встановлені слідчим суддею обставини, наявні підстави для висновку, що слідча ухиляється від вчинення процесуальних дій у кримінальному провадженні, що переконливо свідчить про обґрунтованість сумнівів ОСОБА_3 в її неупередженості.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що з метою припинення таких сумнівів, а також забезпечення повного та всебічного досудового розслідування належить відвести слідчу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000310, розпочатого за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.374 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71, 77, 79, 80, 81, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчої Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_4 від участі в проведенні досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000310 від 31.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.374 КК України задовольнити.

Відвести слідчу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000310, внесеному до ЄРДР 31.01.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.374 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.02.2026 о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1