Справа № 165/4221/25
Провадження № 1-кс/165/982/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нововолинськ Волинської області, українець, громадянин України, із середньою освітою, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 10.11.1993 за ч.3 ст.81, ст.46-1 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 30.04.1996 за ч.2, ч.3 ст.140, ч.2 ст.141, ч.1 ст.215-3, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, звільненого 06.10.2000 по відбуттю строку покарання, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 08.04.2002 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого 04.02.2006 по відбуттю строку покарання, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 09.10.2007 за ч.2 ст.185, ст.395, ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 30.06.2010 по відбуттю строку покарання, вироком апеляційного суду Волинської області від 13.01.2014 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільненого 07.07.2016 умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України, вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 31.08.2017 за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільненого 26.04.2019 по відбуттю строку покарання,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України у кримінальному провадженні № 0000719 від 30.11.2025,

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових № 0000719 від 30.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2025 приблизно о 18:30 ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в дворі господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв із останнім та його сином ОСОБА_10 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, керуючись метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, наніс декілька ударів дерев`яною палицею, а також руками і ногами по голові та тілу ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу справа на рівні лобно-тім`яної ділянки, а також гр. ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, перелому основи черепа, чим спричинив потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, які згідно п.п. «б», «г» п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України № 6 від 17.01.1995, є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

30 листопада 2025 року о 02:03 год. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та того ж самого дня йому повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколом огляду місця події від 30.11.2025, протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколом невідкладного обшуку від 30.11.2025 та іншими зібраними по кримінальному провадженню доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, натомість обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням фізичного насильства та посяганням на здоров`я інших осіб, окрім того раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував реальне покарання у виді позбавлення волі в місцях несвободи, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності ОСОБА_6 , а відтак йому з високою імовірністю загрожує призначення реального покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим існує високий ризик переховування підозрюваного ОСОБА_6 , який усвідомлює вищевказані обставини, від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності..

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 буде мати можливість незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, на потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , також свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , на яких з високою вірогідністю буде здійснювати незаконний вплив, в разі обрання менш суворого запобіжного заходу, перешкоджаючи їх прибуттю до органу досудового розслідування та суду, з метою давання повних та достовірних показань. Факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого насильницького злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та попереднього притягнення до кримінальної відповідальності вироком апеляційного суду Волинської області від 13.01.2014 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України додатково характеризує ОСОБА_6 як особу, яка може і з високою вірогідністю буде чинити даний незаконний вплив.

В обґрунтування ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий зазначає, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останні судимості якого пов`язані із вчиненням умисних злочинів, зокрема із застосуванням насильства, хуліганських дій, грубим порушенням громадського порядку та іншими насильницькими посяганнями, а тому існує реальний та обґрунтований ризик того, що, перебуваючи на волі, він знову вчинить подібні протиправні дії, запобігти чому можливо лише шляхом застосування до нього виняткової міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід, у тому числі у виді цілодобового домашнього арешту, не здатен запобігти даному ризику.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, а саме тим, що:

наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких;

у разі визнання винним ОСОБА_6 у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не займається суспільно-корисною діяльністю, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів насильницького характеру

Отже, для запобігання ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості підозрюваного, превалює над принципом поваги до свободи особистості, застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданим, оскільки жоден інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити повний контроль над поведінкою підозрюваного та не зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому, просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує те, що у судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тяжкість покарання у разі визнання його винуватим у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 те, що останній не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, а відтак, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 має можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`які запобіжні заходи, крім як тримання під вартою є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Доводи підозрюваного та його захисника щодо застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя до уваги не бере, оскільки вказані ними доводи на заперечення на клопотання не ґрунтуються на жодному належному та допустимому доказі.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави останньому.

Керуючись ст.177, ст.178, ст.183, ст.184, ст.193, ст.194, ст.196, ст.197, ст.205 КПК України,

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 30 листопада 2025 року до 28 січня 2026 року включно.

Строк дії цієї ухвали встановити до 28 січня 2026 року включно.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14