№ 1-кп/756/2079/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене 05 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000884, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у місті Єнакієве Донецької області, громадянка України, здобула середню освіту, не заміжня, офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, встановлено, що 05 листопада 2025 року, приблизно о 14 годині 10 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась за адресою: м. Київ, вул. Північна, 14, де неподалік від будинку, під лавочкою, побачила згорток із клейкої стрічки чорного кольору. Підійшовши, піднявши та розкривши вище вказаний згорток, ОСОБА_3 побачила у середині поліетиленовий зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини світлого кольору. Оскільки раніше остання вживала незаконні в обігу речовини, відразу усвідомила, що вмістом вказаних поліетиленового зіп-пакету є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник прямий умисел,спрямований на незаконне безоплатне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняла вказаний згорток, у середині якого знаходився поліетиленовий зіп-пакет із вмістом кристалоподібної речовини світлого кольору, та помістила до належної їй сумки чорного кольору, яка була в той час при ній, тим самим, незаконно безоплатно придбала та почала зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту, після чого пішки направилась по власних справах.

Однак, цього ж дня, тобто 05.11.2025, приблизно о 14 годині 20 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Північна, 14, ОСОБА_3 була зупинена працівником поліції. На запитання останнього щодо наявності у ОСОБА_3 заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_3 повідомила, що у належної їй сумці чорного кольору, яка знаходиться при ній, зберігає згорток клейкої стрічки в середині, якої знаходиться поліетиленовий зіп-пакет, із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку вона зберігає для власного вживання без мети збуту. Відразу після цього, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві. Цього ж дня, тобто 05.11.2025, за адресою: м. Київ, вул. Північна, 14, у присутності понятих, ОСОБА_3 , самостійно дістала з належної їй сумки чорного кольору, яка в той час була при ній, надала для огляду та подальшого вилучення згортка клейкої стрічки, в середині якої знаходиться поліетиленовий зіп-пакет, із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку остання незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Вилучена у ході слідчої дії та надана на дослідження кристалоподібна речовина світлого кольору містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Маса PVP в речовині становить 0,749 г., що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» становить більш, ніж невеликий розмір.

PVP - згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №255 від 11.03.2022), Список № 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження за № 0000884 від 05.11.2025 року вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками - «незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту».

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачена не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Обвинувачена ОСОБА_3 , була представлений захисником - адвокатом ОСОБА_4 , надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченій роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування, оцінку яким надано судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві фактичні обставини вчинення проступку не оспорює, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, відповідно останню слід визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 309 КК України за ознаками - «незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту».

Згідно з частиною 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, ставлення до скоєного, яке полягає у щирому каятті, даних про особу обвинувачену, а саме те, що вона раніше не судима, за даними наявної документації наразі на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2023 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та засуджена до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2024 вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2023 змінено в частині призначеного покарання на 1 (один) рік обмеження волі, ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30.01.2025 звільнено від призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2023 та ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2024 покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнається щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Суд уважає, що підстави застосування положень статтей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до п. 7-1 ч. 1 ст. 51 КК України визначено, що до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом може бути застосовано пробаційний нагляд.

Стаття 59-1 КК України передбачає, що пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки:

1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою;

2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

З урахуванням наведених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, ставлення обвинуваченої до скоєного, яке полягає у щирому каятті, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, даних про особу обвинуваченої, а саме те, що вона раніше не судима, за даними наявної документації наразі на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2023 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі, ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2024 вирок Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2023 змінено в частині призначеного покарання на 1 (один) рік обмеження волі, ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 30.01.2025 звільнено від призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 16.06.2023 та ухвалою Київського апеляційного суду від 18.03.2024 покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити їй покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та запобіганню скоєнню нею нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме: витрати на проведення експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/111-25/68205-НЗПРАП від 10.11.2025 у сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 , на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,749 г. та первинне пакування, спеціальний пакунок №NPU5002720, який поміщено до спец. пакету із полімерного матеріалу білого кольору №6632253, що знаходиться у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві, слід знищити.

Керуючись ст. ст. 50, 51, 59-1, 65, 72 КК України, ст. ст. 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Процесуальні витрати на проведення експертизи:

-№ СЕ-19/111-25/68205-НЗПРАП від 10.11.2025 у сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 , на користь держави.

Речовий доказ:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,749 г. та первинне пакування, спеціальний пакунок №NPU5002720, що поміщено до спец. пакету із полімерного матеріалу білого кольору №6632253, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000884 залишити при матеріалах справи № 756/18823/25, провадження № 1-кп/756/2079/25.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1