Провадження №1-кс/523/1293/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження №0001937, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2025 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балашов Саратовської області Російської Федерації, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділенням відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001937 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Пересипською окружною прокуратурою міста Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2025 року, близько 20 години 15 хвилин (більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні кімнати АДРЕСА_2 , в ході раптового виниклого словесного конфлікту із раніше знайомою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, протиправно, з прямим умислом, спрямованим на заподіяння їй тілесних ушкоджень, з метою завдання шкоди здоров`ю, діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, умисно наніс останній не менше двох ударів металевим предметом схожим на лом, тримаючи його в руці, в область тулуба ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В результаті умисних протиправних дій, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження у вигляді підкапсульного розриву селезінки, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, після чого залишив місце події.

Так, 22.11.2025 за підозрою у вчиненні злочину затримано ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави обґрунтованими.

Захисник заперечував проти клопотання слідчого, та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний під час розгляду клопотання підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує ризики передбачені ст. 177 КПК України, обставини передбачені ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, ставлення підозрюваного до скоєнного.

Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються наступними доказами:

?протоколом огляду місця події від 21.11.2025 в ході якого виявлено та вилучено: металевий предмет зовні схожий на лом;

?протоколом затримання особи ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України;

?протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що він 21.11.2025 приблизно о 19:00 разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вживав алкогольні напої, після чого в них виник словесний конфлікт, під час якого підійшла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та почала розбороняти їх тримавши металевий ломом в руці. В ході чого, ОСОБА_6 вирвав з руки металевий лом та почав наносити удари ОСОБА_7 в область тулуба.

- протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 які пояснили, що вони являється сусідами ОСОБА_6 , що він завжди вживає алкогольні напої та починає бити сусідів. 21.11.2025 ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 близько о 19:00 год. почули, що ОСОБА_6 , з сусідкою ОСОБА_7 почав лаятися та чули як він її ОСОБА_11

?довідкою КНП «ООКЛ», з якої вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримала тілесні ушкодження. Діагноз: підкапсульний розрив селезінки.

?іншими матеріалами в їх сукупності.

24.11.2025 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим суддею Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави.

Згідно ст. 294 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити в наслідок особливої складності провадження.

При цьому, складність кримінального провадження визначається з урахуванням обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування. По даному кримінальному провадженню виконано ряд необхідних слідчих дії, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.

Закінчити досудове розслідування у передбачений ст. 219 КПК України строк протягом 2 (двох) місяців з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не надається можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:

- отримати висновок комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи;

- отримати висновок судово-медичної імунологічної експертизи;

- отримати відповіді на раніше направлені запити до різних установ в порядку ст. 93 КПК України, які долучити до матеріалів справи;

- виконати вимоги, передбачені ст. ст. 290, 291 КПК України, а саме відкрити матеріали досудового розслідування, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування;

- здійснити інші слідчі та процесуальні дії.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаним кримінальним провадженням, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 176, ст. 183 КПК України, тримання під вартою, не застосування якого, оскільки в ході проведення досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в умисному тяжкому злочині проти здоров`я потерпілого, за вчинення якого законом передбачено покарання понад 5 років позбавлення волі, тому підозрюваний не може не усвідомлювати ймовірність тривалого перебування в місцях позбавлення волі у разі визнання його винуватим у встановленому законом порядку, має негативну репутацію, що свідчить про відсутність правослухняної та самокерованої поведінки в суспільстві.

Це підтверджує існування ризику, зазначеного у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2.Незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Підозрюваному відоме місце проживання та контактні дані свідків ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які являються безпосередніми очевидцями вчиненого злочину. Зазначені свідки можуть змінити показання в залі судового засідання в разі незаконного на них впливу. Крім цього, до теперішнього часу не вичерпаний конфлікт з потерпілою, що також свідчить про можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру інкримінованого підозрюваному діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини окрім клопотання підтверджуються іншими матеріалами провадження.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства) що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вказані обставини є підставами вважати, що до підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути продовжений запобіжний захід тримання під вартою. За указаних обставин підстави для застосування до нього будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження відносно підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_6 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, також враховує ступінь тяжкості злочину, який відноситься до категорії тяжких, міцність соціальних зв`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Крім того, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки згідно ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП № 1 ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.02.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1