Справа № 202/6069/25
№ 1-кп/202/1343/2025
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому за ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, який має цивільну дружину, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

у кримінальному провадженню № 0000749 від 10.05.2025 року за участю сторін кримінального провадження, та осіб які приймали участь у судовому розгляді:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачені ОСОБА_3

захисники ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого була продовжена під час судового розгляду, за час перебування обвинуваченого під вартою ризики не зменшились, тому, на думку прокурора, застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заявила, що прокурором у клопотанні не було обґрунтовано ризиків на які він посилається як на підставу застосування найсуворішого запобіжного заходу, а перелічені ризики мають характер припущень, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, сім`ю, тому просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання, щодо альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то захисник зазначила, що встановлений раніше розмір застави є непомірним для обвинуваченого, а тому просила зменшити її розмір .

Обвинувачений підтримав захисника та повідомив про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, сім`ї.

Суд зазначає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 5 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на те, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду продовжує існувати, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, Щербина може переховуватися від суду.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжує існувати з огляду на те, що обвинувачений, раніше судимий за злочини проти особи та власності.

У суду відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити його належну поведінку. З урахуванням вищезазначеного достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 , у разі зміни йому запобіжного заходу, може переховуватись від суду, перешкоджати розгляду справи по суті.

З огляду на те, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК, суд, відповідно до частини третьої статті 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому розмір застави.

Так, з урахуванням майнового та сімейного стану обвинуваченого, всіх обставин кримінального правопорушення, судом було визначено обвинуваченому заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та в раніше визначеному слідчим суддею розмірі,- 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120грн.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу повинна піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Суд зменшив розмір застави до розміру у 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Клопотання прокурора - задовольнити.

ОСОБА_3 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 19.12.2025 року, включно.

Визначити обвинуваченому заставу в сумі 105 980 гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести протягом дії ухвали, що є підставою для звільнення обвинуваченого з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення з під варти на обвинуваченого покладаються обов`язки: прибувати за кожною вимогою суду, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Головуючий: ОСОБА_7