Справа № 331/5738/25
Провадження № 1-кс/331/2007/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши дві заяви ОСОБА_2 про зняття арешту з вилучених речей,

В С Т А Н О В И В:

До Олександрівського районного суду міста Запоріжжя 27.10.2025 надійшли 2 ідентичні заяви ОСОБА_2 про зняття арешту з вилучених речей, підписані 05.10.2025, у кримінальному провадженні №0001514 від 18.09.2025, у одному з яких вказано: «Справа №331/5738/25», а в іншому - «Справа №331/2106/24». До цих заяв долучено відповідь на листи №331/5738/25/14245/2025 від 10.10.2025, №331/5738/25/14246/2025 від 10.10.2025, №331/5738/25/14225/2025 від 10.10.2025, а також клопотання про продовження строку розгляду заяв від 05.10.2025, які надіслані в суд із СІЗО 06.10.2025.

Дослідивши обидві вказані заяви, а також долучені до них документи, слідчий суддя приходить до висновку, що ці заяви разом із долученими до них документами підлягають поверненню заявнику з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з п. 5 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Положення ст. 214 КПК України вказують, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Формами закінчення досудового розслідування, виходячи з положень ст. 283 КПК України, є постанова про закриття кримінального провадження або обвинувальний акт, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, направлені до суду.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Отже, обов`язковою передумовою подання слідчому судді заяви чи клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження чи їх скасування є перебування кримінального провадження саме на стадії досудового розслідування.

При цьому, визначальним у даному випадку є саме момент отримання слідчим суддею відповідної заяви чи клопотання, оскільки наявність або відсутність у слідчого судді повноважень розглядати відповідні заяви чи клопотання визначається саме станом на дату передання відповідної заяви чи клопотання слідчому судді для розгляду.

При ознайомленні з обома заявами ОСОБА_2 з метою підготовки їх до розгляду слідчим суддею під час перевірки Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено, що 07.10.2025 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 за обвинуваченням його у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 436-2, ч.ч. 1, 2 ст. 110 КК України, та ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2025 у справі №336/9751/25 призначено підготовче судове засідання на 13.10.2025.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що відповідно до ст. 283 КПК України, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001514 було закінчено шляхом передання обвинувального акту до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя до дати надходження клопотань ОСОБА_2 до провадження слідчого судді.

Враховуючи викладене та виходячи з вимог ст. ст. 3, 9, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд заяв про зняття арешту з вилучених речей у кримінальному провадженні, в якому досудове розслідування вже закінчено, не відноситься до повноважень слідчого судді.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу також і на те, що ОСОБА_2 вже звертався до слідчого судді з аналогічним клопотанням і ухвалою слідчого судді від 10 жовтня 2025 року у справі № 331/5738/25, провадження №1-кс/331/1920/2025, його було повернуто особі, яка його подала, саме у зв`язку з тим, що після направлення обвинувального акту у кримінальному провадженні до суду слідчий суддя не має відповідно до вимог чинного КПК України повноважень розглядати жодні скарги, клопотання та заяви, пов`язані зі здійсненням досудового розслідування відповідного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя враховує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 202/4467/14-к, провадження № 51-6121км18, звертав увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, провадження № 51-1512ск18, констатував, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Тому, у даному випадку слідчий суддя приходить до висновку про те, що подання ОСОБА_2 ідентичних заяв в одному і тому ж кримінальному провадженні, але із зазначенням різних номерів справ, містить ознаки зловживання ним своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тому, зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що обидві заяви ОСОБА_2 про зняття арешту з вилучених речей підлягають поверненню заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,9, 26, 372, 283, п. 2 ч. 2 ст. 304, ч.1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Дві заяви ОСОБА_2 про зняття арешту з вилучених речей від 05.10.2025 (із зазначенням: «Справа №331/5738/25» та «Справа №331/2106/24») разом із долученими до них документами повернути особі, яка їх подала.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_3