Справа № 132/3611/25
Провадження №1-кп/132/494/25
Вирок

Іменем України

09 грудня 2025 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000345 від 01 жовтня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, тимчасово непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівського відділу

Хмільницької окружної прокуратури

Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2025 року о 12:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , спільно проживаючи зі своїм батьком ОСОБА_5 , які відповідно до положень ч. 2 ст. З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є близькими родичами та на них поширювалася дія вказаного Закону, на ґрунті неприязних відносин спровокував із ним суперечку, в ході якої у ОСОБА_3 виник раптовий умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Так, 17.09.2025 о 12:10 год., ОСОБА_3 перебуваючи в кухні, квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень своєму батьку ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , і бажаючи їх настання, в момент, коли ОСОБА_5 сидів на стільці, наніс останньому близько трьох ударів руками в область голови, від яких ОСОБА_5 впав на підлогу. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_3 наніс близько п`яти ударів ногами по голові та тулубу ОСОБА_5 , заподіявши йому тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді множинних саден голови, обох передпліч, забою правого плеча та ліктьового суглобу, поверхневої травми вушної раковини, забою, що належать до легких тілесних ушкоджень, струсу головного мозку середнього ступеня тяжкості, ускладненого цефалічного синдрому, вестибулоатактичного синдрому, поверхневої травми носа, рваної рани м`яких тканин, забою, посттравматичного вивиху кришталика в скловидне тіло, псевдоафакія, помутніння скловидного тіла, що належать до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний ( понад 6, але не більше 21 дня) розлад здоров`я та перелому 8, 9 ребер справа, що належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за критерієм тривалого (понад 21 день) розладом здоров`я.

Відповідно до пункту з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, ш,о вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-УІІІ фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке пов`язане із домашнім насильством.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , а також дослідити докази, що характеризують обвинуваченого.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 суд роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю за обставин вказаних в обвинувальному акті. Суду показав, що 17 вересня 2025 року о 12:00 год., він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході суперечки з батьком ОСОБА_5 в кухні квартири, в момент, коли батько сидів на стільці, наніс йому близько трьох ударів руками в область голови, від яких ОСОБА_5 впав на підлогу, після чого, він наніс ще близько п`яти ударів ногами по голові та тулубу ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаюється та просить її суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 17 вересня 2025 року близько 12:00 год., в ході суперечки з сином ОСОБА_3 , останній наніс йому тілесні ушкодження. Після цього, вони з сином обговорили дану ситуацію та син вибачився перед ним. На даний час будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він немає. На суворій мірі покарання не наполягає.

На досудовому слідстві дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, на досудовому розслідуванні не встановлені.

Разом із цим, суд враховує, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, надав суду правдиві показання щодо обставин кримінального правопорушення, що на думку суду свідчить про наявність усвідомлення обвинуваченим суспільно небезпечних наслідків його діяння, і як наслідок, його розкаяння у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ч.1.п.1 ст. 66 КК України, визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обрані виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обвинувачений є учасником бойових дій (посвідчення серія НОМЕР_1 від 18.08.2016), думку потерпілого щодо призначення не суворої міри покарання, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вчинив кримінальне правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, з обранням йому покарання у виді позбавлення волі та відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України, та із застосуванням згідно п.5 ч. 1ст. 91-1 КК України обмежувального заходу у виді направлення для проходження програми для кривдників, що буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня проголошення вироку 09.12.2025 року.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників строком на три місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1