У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

21 січня 2026 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду, ОСОБА_1 , ознайомившись з апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановила:

До Миколаївського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року. Захисник не погоджуючись із вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, з вимогою вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок.

15 січня 2026 року Миколаївським апеляційним судом була постановлена ухвала про залишення без руху апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року, та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги з тих підстав, що вона не відповідає вимогам ст.396 КПК України. А саме апеляційна скарга захисника не містить обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, резолютивна частина апеляційної скарги захисника в якій викладено прохання апелянта, сформульовані незрозуміло суперечливо, без урахуванням вимог ст. 407 КПК України щодо повноважень суду апеляційної інстанції для ухвалення рішення за результатами апеляційного розгляду апеляційної скарги. Захиснику ОСОБА_2 вищезазначеною ухвалою встановлений строк для усунення недоліків.

20 січня 2026 року від захисника ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на виконання вимог ухвали суду від 15 січня 2026 року, проте недоліки, вказані в ухвалі апеляційного суду Миколаївської області від 15 січня 2026 року, захисником не усунуто. Так, захисник виклавши ті ж самі доводи апеляційної скарги, в порушення ч.2 ст. 396 КПК України, не зазначив своїх вимог щодо дій апеляційного суду, передбачених ст. 407 КПК України, а лише вказав, що вирок підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Так, всупереч вимогам ст. 396 КПК України, апеляційна скарга захисника не містить обґрунтування, а саме не зазначено у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Крім того, резолютивна частина апеляційної скарги містить вимогу про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку. Разом з тим, формуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначивши про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції, не зазначив який саме вирок має ухвалити, на його думку, суд апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Системний аналіз зазначеної норми закону свідчить про те, що суд апеляційної інстанції ухвалює свій вирок лише у випадках, коли за результатами розгляду апеляційної скарги, дійде висновку про необхідність погіршення становища обвинуваченого.

Статтею 421 КПК України визначено, що обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у випадках коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги захисника суперечать положенням ст. 407, 420, 421 КПК України щодо повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги захисника.

Зазначене вище свідчить про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 , яка подана в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року не відповідає вимогам ст. 396 КПК України. І недоліки цієї апеляційної скарги захисником не усунуто.

Згідно п.1 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Оскільки апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , подана з порушенням вимог ст. 396 КПК України, та захисник не усунув недоліки апеляційної скарги, то вона підлягає поверненню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 396, 399 КПК України, суддя

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2025 року повернути апелянту.

Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами та копію ухвали невідкладно надіслати захисника ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її отримання.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду ОСОБА_1