У Х В А Л А

Справа № 183/60/26

№ 1-кс/183/6/26

02 січня 2026 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000265 від 03.12.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Першотравенка Магдалинівського районі Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309, ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідчий за погодженням з прокурором просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за мобілізацією проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді стрільця - снайпера 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого багальйону,на початку листопада 2025 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) у ранковий час доби, проходив біля лісосмуги, що розташована поблизу вул. Хижняка с. Миколаївка, Самарівського району, Дніпропетровської області, де побачив кущ коноплі. В цей час у ОСОБА_5 виник прямий умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на початку листопада 2025 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), у ранковий час доби ОСОБА_5 перебуваючи поблизу вищевказаної лісосмуги, зірвав верхівки з листя куща коноплі, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб обіг якого обмежено - канабіс, масою 11,3886 г., який загорнув до паперового згортку та переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, раніше зірвані листя з куща коноплі висушив, подрібнив, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який почав зберігати у приміщенні будинку, з метою вживання без мети збуту.

03 грудня 2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись за вказаним місцем свого проживання, взяв раніше виготовлений особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який знаходився у паперовому згортку, поклав його до правої кишені штанів та пішов в напрямку магазину «Продукти» по вул. Господарська, 22, с. Миколаївка, Самарівського району, Дніпропетровської області.

03 грудня 2025 року о 15 годині 40 хвилин до чергової частини Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення про те, що невідомий чоловік знаходиться неподалік від магазину «Продукти» по вул. Господарська, с. Миколаївка, Самарівського району, Дніпропетровської області, та при собі зберігає паперовий згорток з речовиною схожу на наркотичну.

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлений ОСОБА_5 та відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у останнього документів та запитали чи має при собі ОСОБА_5 заборонені предмети, на що останній у присутності двох понятих на відкритій ділянці місцевості, неподалік від магазину «Продукти» по вул. Господарська, 22, с. Миколаївка, в період часу з 16 години 05 хвилин до 16 години 15 хвилин, надав дізнавачу для огляду з кишені штанів, паперовий згорток з рослинною речовиною зелено - коричневого кольору масою 11,3886 г., яка відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено - канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на висушену речовину складає 10,0117 г., який ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі, без мети збуту, тобто підозрюється в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу вчиненому протягом року після засудження за ч.1 ст. 309 КК України, без мети збуту, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу, вчиненому протягом року після засудження за ч.1 ст.309 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за мобілізацією проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді стрільця - снайпера 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого багальйону, ухвалою Самарського районного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року по справі № 183/4838/25, 1-кп/183/1817/25, яка вступила в законну силу 30 червня 2025 року, звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, зобов`язано не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність вказаної ухвали суду, яка набрала законної сили та будучи ознайомленим з нею, умисно, з метою невиконання ухвали суду та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення до ст.ст. 65,68, 129-1 Конституції України, ч. 2, ч.4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, починаючи із 30 червня 2025 року, знаходячись за місцем свого за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , умисно не виконав ухвалу Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2025 року по справі № 183/4838/25, 1-кп/183/1817/25, яка вступила в законну силу 30 червня 2025 року, якою його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та упродовж трьох діб (72 годин) не прибув до розташування військової частини НОМЕР_3 , для продовження проходження військової служби, маючи реальну можливість виконати вказану ухвалу, а натомість продовжив проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 382 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України, за ознаками: умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили.

Слідчий та прокурор, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України просять застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити мотивуючи його обставинами, в ньому викладеними.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання. Вказав, що ОСОБА_5 не переховувався, його затримали вдома. ОСОБА_5 підозрюють у невиконанні ухвали, яку він не міг виконати з об`єктивних причин.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000265 від 03.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309, ч.1 ст.382 КК України.

29 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309, ч.1 ст.382 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянину ОСОБА_8 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309, ч.1 ст.382 КК України.

При розгляді письмових доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру у скоєнні кримінальних правопорушень обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є недоведеним. Так, як на підставу його існування слідчий та прокурор посилаються на ту обставину, що ОСОБА_5 не має офіційного джерела доходу, що може сприяти нез`явлення за викликом слідчого, прокурора та суду. Такі доводи є непереконливими, а відсутність джерела доходів не свідчить про намір переховуватися. Крім того, ОСОБА_5 не був затриманий та після повідомлення про підозру самостійно прибув до слідчого судді для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Про його існування свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті зі свідками, а тому підозрюваний з метою уникнення покарання матиме реальну можливість впливати на свідків. Ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення злочинів та на даний час підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень. Вказані обставини свідчать про існування ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень у разі перебування його на волі.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 3,5 ст.177 КПК України.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Слідчим суддею установлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, не одружений, не має неповнолітніх дітей, не має законного джерела доходу, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.

З урахуванням особи підозрюваного, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п.3, 5 КПК України, слідчий суддя вважає, що запобігти зазначеним ризикам за допомогою більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Крім того, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до підозрюваного, оскільки він проживає не за місцем реєстрації, а слідчому судді не надано відомостей про власника житла у якому фактично проживає та його згоду на перебування під домашнім арештом ОСОБА_5 у такому житлі.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя ураховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, яке є нетяжким злочином, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке є проступком. Тому за положеннями ст. 182 КПК України, розмір застави може бути визначено у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також, слідчий суддя ураховує і дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, ризики, встановлені під час розгляду клопотання. Слідчий суддя дійшов до висновків про наявність підстав для можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, і вважає, що розмір застави у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 лютого 2026 року (включно), взявши його під варту в залі суду.

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 27 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05.01.2026 о 09:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1