Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
селище Романів 25 вересня 2025 року
18 липня 2025 року до Романівського районного суду Житомирської області із Житомирського апеляційного суду в порядку статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 121 КК України.
Завершити судовий розгляд кримінального провадження станом на 25 вересня 2025 року не є можливим, так як не досліджено весь обсяг доказів у даному кримінальному провадженні.
Також судом встановлено, що 25 вересня 2025 року спливає строк застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, у зв`язку з чим прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).
В судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання, просить обрати більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, вважає ризики, заявлені прокурором необгрунтованими.
Обвинувачена заперечила щодо продовження застосування запобіжного заходу відносно неї у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Потерпілий щодо клопотання прокурора не заперечив.
Дослідивши клопотання прокурора, заслухавши пояснення учасників провадження, встановивши наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та оцінивши в сукупності обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу відповідно до статті 178 КПК України, суд прийшов до переконання про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовження щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За змістом частини 3 статті 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Згідно ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 26 червня 2025 року, застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю та визначено строк дії ухвали - до 29 липня 2025 року (включно).
28 липня 2025 року Романівським районним судом Житомирської області постановлено ухвалу, згідно якої продовжено строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю до 25 вересня 2025 року включно.
Окрім цього встановлено, що ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
У відповідності до частини 2 статті 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, що повністю узгоджується із санкцією частини другої статті 121 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Прокурором доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує їй у випадку визнання її винуватою, співставляючи можливі негативні для неї наслідки у вигляді засудження до покарання у виді позбавлення волі, суддя вважає, що ризик переховування від суду є достатньо високим.
Суд вважає обґрунтованими твердження у клопотанні про те, що обвинувачена ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом умовлянь змінити показання чи погроз з цією метою.
Разом із тим існування ризику, передбаченого пунктом 4 частини 1 статті 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.
При розгляді клопотання враховуються обставини, визначені в статті 178 КПК України, наслідки кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, соціальні зв`язки обвинуваченої, вік (є особою працездатного віку).
Відтак, дослідивши матеріали клопотання та вислухавши думку учасників процесу, враховуючи особу обвинуваченої, наявність ризиків передбачених КПК України, суд вважає за доцільне задовольнити заявлене клопотання та продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись статтями 331, 334, 369-372 КПК України, суд, -
Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, заборонивши останній залишати місце свого проживання протягом доби, без дозволу суду, або у випадках невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану, строком на два місяці з дня постановлення даної ухвали, тобто до 23 листопада 2025 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована та проживає без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
- прибувати за першою вимогою до суду.
Визначити строк дії ухвали до 23 листопада 2025 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Контроль за виконанням ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на відділення поліції № 1 Житомирського районного управління № 1 ГУНП в Житомирській області.
Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та передати для виконання до відділення поліції № 1 Житомирського районного управління № 1 ГУНП в Житомирській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1