Справа № 991/78/26
Провадження 1-кс/991/125/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяви підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від розгляду скарг захисника ОСОБА_6 , поданих в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001148 від 12.12.2024,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшли заяви підозрюваного ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від розгляду скарг захисника ОСОБА_6 , поданих в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_7 (далі - Скарги) у кримінальному провадженні № 0001148 від 12.12.2024 (далі - Кримінальне провадження) , у яких він просить:

- відвести слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від розгляду справи № 991/78/26, провадження № 1-кс/991/78/26; справи № 991/79/26, провадження № 1- кс/991/79/26; справи № 991/80/26, провадження № 1-кс/991/80/26; справи № 991/84/26, провадження № 1-кс/991/84/26 (далі - Судові справи).

Ухвалою судді Вищого антикорупційного суду від 06.01.2026 провадження за вказаними заявами об`єднано в одне провадження, з номером провадження 1- кс/991/125/26 та номером справи - 991/78/26.

Заявлені відводи мотивовані тим, що у провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 перебувають скарги захисника ОСОБА_6 , подані в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива НАБУ ОСОБА_7 . Під час судових засідань з розгляду вказаних Скарг підозрюваним ОСОБА_4 заявлено клопотання про відкладення у зв`язку з перебуванням обраного підозрюваним захисника - адвоката ОСОБА_6 у відпустці. Однак, у задоволенні вказаних клопотань слідчим суддею було відмовлено. За такого, у зв`язку з порушенням права на захист при розгляді Скарг, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, ОСОБА_3 заявлено відводи слідчому судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 .

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав заявлені відводи, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні детектив НАБУ ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні заяв про відвід у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, особа, якій заявлено відвід, - слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду Заяв, у судове засідання не з`явився, письмових пояснень або інших заяв не надав.

Участь осіб, які беруть участь у справі, при розгляді заяви про відвід не є обов`язковою за змістом ч. 3 ст. 81 КПК України.

При вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для відводу, суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 3 - 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Статтями 75 та 76 Кримінального процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді (слідчого судді).

Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Судовим розглядом встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001148 від 12.12.2024, у межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження захисником підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 було подано до Вищого антикорупційного суду скарги на бездіяльність детектива НАБУ ОСОБА_7 (справа № 991/78/26, провадження № 1- кс/991/78/26; справа № 991/79/26, провадження № 1-кс/991/79/26; справа № 991/80/26, провадження № 1-кс/991/80/26; справа № 991/84/26, провадження № 1-кс/991/84/26).

Шляхом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказані Скарги передані на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 .

У судових засіданнях 06.01.2026 підозрюваний ОСОБА_4 заявив клопотання про відкладення розгляду Судових справ у зв`язку з перебуванням його захисника - адвоката ОСОБА_6 у відпустці.

Водночас, слідчий суддя ОСОБА_5 відмовив у задоволенні вказаних клопотань, враховуючи передбачені КПК України строки розгляду для даної категорії скарг (72 години) та достатність наявних у справах матеріалів для прийняття рішення за результатом розгляду Скарг.

У зв`язку з чим, у судових засіданнях 06.01.2026 підозрюваний ОСОБА_4 заявив відводи слідчому судді ОСОБА_5 від розгляду Скарг на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Мотивуючи заявлені відводи та доводи щодо упередженості слідчого судді ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 вказує на те, що у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотань про відкладення розгляду Скарг, слідчим суддею ОСОБА_5 порушено право ОСОБА_4 на захист.

Фактично вищезазначена позиція підозрюваного ОСОБА_4 свідчить про його незгоду з позицією слідчого судді ОСОБА_5 щодо можливості розгляду Скарг за відсутності захисника ОСОБА_6 , що само по собі не може бути підставою для його відводу.

Разом з тим, правовий інститут відводу не може застосовуватись для усунення можливих, на думку підозрюваного, процесуальних порушень.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Також слід звернути увагу, що частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Конституційний Суд України у своїх численних рішеннях від 24 червня 1999 року № 6-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004, від 1 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005, від 18 червня 2007 р. № 4-рп/2007, від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008, від 3 червня 2013 р. № 3-рп/2013 послідовно підтвердив викладені ним правові позиції щодо гарантій незалежності суддів з урахуванням міжнародних стандартів, закріплених у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та в низці інших міжнародних документів, а саме: Основні принципи незалежності судових органів, схвалені резолюціями 40/32 від 29 листопада 1985 року та 40/146 від 13 грудня 1985 року Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН), Процедури ефективного здійснення Основних принципів незалежності судових органів, затверджені 24 травня 1989 року Резолюцією 1989/60 Економічної і Соціальної ради ООН, Європейська хартія «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, Рекомендації № (94) 12 Комітету міністрів Ради Європи «Незалежність, дієвість та роль суддів» від 13 жовтня 1994 року та інших.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Рекомендація № СМ/Rec (2010) Комітету міністрів Ради Європи від 17.11.2010 року щодо незалежності, ефективності та обов`язків суддів містить положення про те, що виконавча та законодавча влада повинні гарантувати незалежність суддів і утримуватися від дій, які можуть підірвати незалежність судової влади або довіру суспільства до неї.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 310 КПК України, оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Положеннями ч. 1-2 ст. 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Таким чином, законність прийнятих слідчим суддею рішень при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законодавством процесуального контролю та повинно здійснюватися шляхом апеляційного перегляду або поданням заперечень на ухвалу під час підготовчого провадження в суді.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Натомість, заявлені відводи не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, що виключають участь слідчого судді ОСОБА_5 у розгляді Судових справ.

Сумніви підозрюваного ОСОБА_4 щодо неупередженого розгляду вказаних судових справ слідчим суддею ОСОБА_5 та прийняття за результатом їх розгляду обґрунтованих, вмотивованих та законних рішень, мають суб`єктивний, а не об`єктивний характер, жодними належними та допустимими доказами не підтверджуються, а заявлені відводи не містять належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, в ході судового розгляду заяв про відвід не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у об`єктивності, безсторонності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 при розгляді Судових справ та які, у свою чергу, унеможливлювали б постановлення ним об`єктивних судових рішень, а відтак, заявлені відводи не містять належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для їх задоволення.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу, зокрема, слідчому судді, суддя вважає, що доводи заявника є необґрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення Заяв.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 75, 81, 309, 369-372, 376 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяв ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1