Справа № 536/2217/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 23.08.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має малолітню дитину, працюючого по найму, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:

На початку березня 2025 року, більш точніше часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вирішив, побачивши повідомлення незнайомих йому осіб в мережі Інтернет про можливість купити підроблене шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей, посвідчення водія, яке видається установою - відповідним територіальним сервісним центром МВС України, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання для керування транспортними засобами та яке відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження зразків, бланків і технічних описів бланків Національного та міжнародного посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов КМУ» №844 від 16.08.20020 відноситься до документів, які перебувають в офіційному обігу Україні, його придбати.

Реалізуючи свій протиправний умисел направлений на отримання завідомо підробленого посвідчення водія на своє ім`я, ОСОБА_4 , через соціальну мережу Інтернет надав невстановленій досудовим розслідуванням особі власні: фото паспорту та фото підпису. В подальшому, у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, невідома особа, яку встановити під час досудового розслідування не надалось можливим, за допомогою комп`ютерної техніки та інших засобів виготовила підроблений офіційний документ посвідчення водія на пластиковій основі: категорія «В» серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 з метою використання для керування транспортними засобами останнім, яке він отримав поштовим відправленням від невстановленої особи у відділенні №1 Нової Пошти розташованої за адресом: Полтавська область Кременчуцький район смт Градизьк вул.Київська, 46, сплативши 1300 грн.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-25/18911-ДД від 04.09.2025 отримане ОСОБА_4 посвідчення водія не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу.

23 серпня 2025 року о 15 год 08 хв ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ 2101 реєстраційний номер НОМЕР_2 під час зупинки працівниками СРПП відділення поліції№2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області на 2 км автошляху Н-8 (01711139) при в`їзді в с.Максимівка Кременчуцького району Полтавської області, діючи з умислом направленим на порушення встановленого законом порядку видачі, завірення, обігу та використання офіційних документів, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, що є офіційним документом, що надає право на керування транспортним засобом відповідної категорії і видається в установленому законом порядку територіальними сервісними центрами МВС України та будучи особою, якій таке не видавалося, пред`явив завідомо підроблене посвідчення водія на пластиковій основі серія НОМЕР_1 «ПК «Україна» Зам.24-2367, 2024 р. ІІ кв.» заповнене на його ім`я: ОСОБА_4 , таким чином його використавши.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та пояснив про обставини вчиненого так, як це викладено в мотивувальній частині вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються.

Виходячи із наданих матеріалів і пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні суд кваліфікує його дії за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, оскільки він вчинив пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою його використання та використав завідомо підроблений документ.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_4 розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю кримінальних проступків, раніше не судимий, має малолітню дитину, і суд визнає ці обставини пом`якшуючими його покарання.

Обставин, що обтяжують його покарання не встановлено.

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав повністю, покаявся, вчинив кримінальні проступки з пом`якшуючими та без обтяжуючих покарання обставин, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працездатний, а також загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд призначає йому покарання в межах санкції статей у виді штрафу.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

В відповідності до п.4 ст.122 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати по справі, розмір яких становлять витрати на проведення експертизи в сумі 2228,50 грн, що підтверджено документально.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.374,375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, призначивши покарання:

за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн,

за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання в виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на рахунок держави в розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) грн 50 коп.

Речові докази: бланк посвідчення водія серія НОМЕР_1 заповнений на ім`я громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запакований в пакеті Національної поліції України 23.08.025 - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження та зняти арешт з нього накладений на підставі ухвали слідчого судді Автоза-водського районного суду м.Кременчука від 26.08.2025.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції з моменту проголошення всіма учасниками судового провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1