Справа № 635/9142/25
Провадження № 1-кп/635/1344/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми Сумської області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», раніше неодноразово судимий востаннє вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 31.03.2021 за ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 222 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, остання судимість за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 року, за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 31 березня 2021 року, та остаточно визначити строк до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 відбуває покарання у державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)». Засуджений ОСОБА_4 14.03.2025 прибув до державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» із Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», на підставі наряду ПС МРУ ПВКП Міністерства юстиції №22-628/14/14/14.22/15-25 від 04.03.2025.

По прибуттю у вказану виправну колонію, 14.03.2025 начальником відділення СПС старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 , роз?яснені під підпис його права і обов?язки засудженого, відповідно до ст. ст. 103, 107, 110, 113, 133 КВК України. Також, останній попереджений про відповідальність за їх порушення, а також роз?яснені вимоги ст. ст. 391, 392, 393 КК України, про що була прийнята відповідна розписка.

За час відбування покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_4 систематично та злісно порушував встановлений режим утримання, має 14 дисциплінарних стягнень, з яких: 1 догана, 8 суворих доган, 4 рази переводився до дисциплінарного ізолятору та 1 раз переводився до приміщення камерного типу строком на 1 місяць на підставі ухвали Харківського районного суду Харківській області від 02.05.2025 за неввічливе ставлення до персоналу установи, вживання жаргонних та нецензурних слів.

Незважаючи на те, що представниками адміністрації державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» проводиться профілактична та виховна робота, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням в дисциплінарному порядку за різні види порушень, є злісним порушником режиму відбування покарання, відповідно до ст. 133 КВК України.

Так, 18.06.2025, знаходячись на робочому місці, о 09:30 год., начальником відділення соціально-психологічної служби старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 , в черговій частині установи було запропоновано засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після відбуття ним дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби № 6 або до іншого відділення установи, де йому вже визначено спальне місце. Також, було роз?яснено засудженому ОСОБА_4 , що він зобов?язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я не висловлював.

Втім, засуджений ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_6 , а також в присутності, чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_10 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби №6, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби №6 або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого, засудженому ОСОБА_4 були роз?яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін?юсту від 28.08.2018 №2823/5, ст. 391

Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України. Після чого, було пред?явлено засудженому ОСОБА_4 вимоги, згідно діючого законодавства України - прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби N? 6 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. Після чого, засудженому ОСОБА_4 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_4 може та стан здоров?я його задовільний.

Також, 18.06.2025, знаходячись на робочому місці, о 13:10, начальником відділення соціально-психологічної служби старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_11 , вдруге, в черговій частині установи було запропоновано засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після відбуття ним дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби №6 або до іншого відділення установи, де йому вже визначено спальне місце. Також, було роз?яснено засудженому ОСОБА_4 , що він зобов?язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров`я не висловлював.

Втім, засуджений ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_6 , а також в присутності, чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , чергового оператора пульта старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_12 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби №6, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби №6 або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого, засудженому ОСОБА_4 були роз?яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін?юсту від 28.08.2018 №282315, ст. 391.

Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України. Після чого, було пред?явлено засудженому ОСОБА_4 вимоги, згідно діючого законодавства України - прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби N? 6 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. Після чого, засудженому ОСОБА_4 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_4 може та стан здоров?я його задовільний.

Також, 19.06.2025, знаходячись на робочому місці, о 10:15, начальником відділення соціально-психологічної служби старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_5 , втрете, в черговій частині установи було запропоновано засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після відбуття ним дисциплінарного стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу, прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби №6 або до іншого відділення установи, де йому вже визначено спальне місце. Також, було роз?яснено засудженому ОСОБА_4 , що він зобов?язаний виконувати встановлені правила діючого законодавства, зокрема дотримуватися розпорядку дня в установі, виконувати роботи по благоустрою установи, виконувати правила внутрішнього розпорядку.

При цьому, засуджений ОСОБА_4 , був одягнутий та взутий за порою року, мав безперервний 8 годинний сон, скарг на стан здоров я не висловлював.

Втім, засуджений ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_6 , а також в присутності, чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_13 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_14 , чергового оператора пульта - сержанта внутрішньої служби ОСОБА_15 , засудженого ОСОБА_16 , в категоричній формі відмовився прослідувати до дільниці ресоціалізації, зокрема до відділення соціально-психологічної служби №6, або до будь-якого іншого запропонованого йому відділення СПС.

Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом тримання в установі, а також тим, що вважає розклад дня встановлений в установі та правила відбування, для себе неприйнятними. При цьому, він вів себе неввічливо, демонстративно відмовлявся виходити до дільниці ресоціалізації, до відділення соціально-психологічної служби N? 6 або до будь-якого іншого відділення установи.

Після чого, засудженому ОСОБА_4 були роз?яснені положення ст. ст. 9, 94, 96, 107, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу 2 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Мін?юсту від 28.08.2018 №2823/5, ст. 391

Кримінального кодексу України, і що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи, передбачених діючим законодавством, тягне за собою кримінальну відповідальність згідно законодавства України. Після чого, було пред?явлено засудженому ОСОБА_4 вимоги, згідно діючого законодавства України - прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділення соціально-психологічної служби N? 6 або інше відділення установи, але і після цього, в присутності вказаних осіб, останній в категоричній формі відмовився виконувати дані вимоги. Після чого, засудженому ОСОБА_4 був викликаний черговий лікар, котрий оглянув його в черговій частині, виміряв тиск, температуру та видав відповідну довідку про те, що слідувати та знаходитися в дільниці ресоціалізації засуджений ОСОБА_4 може та стан здоров?я його задовільний.

Своїми неправомірними діями, засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов?язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КПК України, де зазначено, що засуджені зобов?язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колоні, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того своїми неправомірними діями засуджений

ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 3, 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Мін?юсту від 28.08.2018 №2823/5, де зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов?язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, а також засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов?язків, підбурювати до цього інших засуджених.

Своїми умисними діями засуджений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України - тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а саме, - в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення режиму була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Обвинувачений не оспорював фактичні обставини вчиненого злочину у зв`язку з чим, за згодою всіх учасників кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів що до тих обставин ,які ніким не оспорюються, при цьому суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч.2 ст. 394 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_4 і просив призначити покарання на певний строк.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді обмеження волі або у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає визнання обвинуваченим вини у вчиненому. Обставиною, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, утриманців не має. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в період відбування покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 31.03.2021 за ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 222 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, остання судимість за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 року, за ст. 391 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 31 березня 2021 року, та остаточно визначено строк до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів з конфіскацією майна, то суд призначає остаточне покарання за сукупністю вироків у відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого основного покарання, яке станом на час ухвалення вироку становить 2 роки 7 місяців 29 днів.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, і призначити йому покарання за вчинене у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого основного покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 31.03.2021 та вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.01.2025 року, остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня проголошення вироку, а саме з 11 грудня 2025 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1