Провадження №1-кп/523/431/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

10.10.2025

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_10 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 14.08.2021, №0000033 від 14.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біляївка Одеської області, із неповною середньою освітою, офіційно не одруженого, працюючого за трудовим договором вантажником ТОВ «Поланк-плюс», не маючого реєстрації та місця проживання, раніше не судимого,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.152, ч.2 ст.155 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в лютому 2019р., більш точний час не встановлений, ОСОБА_11 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючи разом із нею та її малолітньою донькою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто фактично перебуваючи у сімейних відносинах з останньою, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, спрямованих на скоєння домашнього насилля, нехтуючи загальнолюдськими принципами моралі, статевої недоторканості, вирішив вчинити дії сексуального характеру, що посягають на статеву недоторканість малолітньої ОСОБА_12 , пов`язані із вагінальним та анальним проникненням, з використанням своїх геніталій в тіло особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, при цьому, також достовірно розуміючи, що на момент вчинення злочину, потерпіла не досягла чотирнадцятирічного віку.

Так, ОСОБА_13 перебуваючи за вищевказаним місцем свого проживання, розпочавши реалізацію свого злочинного умислу, безпосередньо пов`язаного з домашнім насиллям, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та анальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої, діючи умисно та протиправно, приблизно у лютому 2019р., більш точний час в не встановлений, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, впевнившись в тому, що жодна особа не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, направленого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та анальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої з використанням своїх геніталій, користуючись моментами, коли в приміщенні квартири крім нього та малолітньої потерпілої нікого не було, а саме за відсутності цивільної дружини ОСОБА_9 , за допомогою психічного та фізичного примусу, що виразились в чіплянні та погладжуванні долонями та пальцями рук внутрішньої сторони стегон ОСОБА_12 , чим викликав гостру стресову реакцію (негативну) у потерпілої, та демонструвавши відео зображення еротичного характеру, став змушувати останню вступити з ним в статеві зносини, намагаючись отримати від неї добровільну згоду, на що остання відповідала відмовою.

В подальшому, ОСОБА_13 незважаючи на неодноразову відмову малолітньої потерпілої на вчиненні відносно неї дій сексуального характеру, з метою реалізації свого злочинного умислу, скориставшись тим, що в приміщенні квартири крім нього та потерпілої нікого не було, достовірно усвідомлюючи, що вони разом із потерпілою спільно проживають однією сім`єю, хоча він не перебуває у шлюбі з ОСОБА_9 , а також те, що потерпіла є малолітньою та фізично слабкішою, у зв`язку із чим не зможе чинити опір, з використанням власної сили, здійснюючи психічний тиск та долаючи волю та опір останньої, почав однією рукою її утримувати, тим самим позбавивши її можливість залишити місце перебування (втекти з кімнати), а іншою рукою почав знімати з неї нижню білизну.

Під час вказаних дій, малолітня ОСОБА_12 намагалась припинити протиправні дії ОСОБА_13 , однак не змогла, у зв`язку із тим, що останній виявився фізично сильнішим за неї, а також здійснював психічний тиск, долаючи волю та опір малолітньої.

Далі, ОСОБА_13 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, безпосередньо пов`язаного з домашнім насиллям, спрямованого на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої, всупереч волі останньої, свідомо розуміючи, що посягає на її статеву недоторканість, насильно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникнення в тіло малолітньої, які виразились в частковому проникненні геніталій до її внутрішнього статевого органу, без її добровільної згоди, після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вчинення дій сексуального характеру, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло малолітньої, що виразились в проникненні геніталій до анального отвору останньої, без її добровільної згоди, внаслідок чого, потерпіла почала плакати від больових відчуттів, в зв`язку з чим, він припинив злочинні дії.

Крім того, 14.08.2021р., приблизно о 11год. 30хв., ОСОБА_13 будучи членом сім`ї , а саме особою, яка спільно проживала з неповнолітньою ОСОБА_12 та її матір`ю ОСОБА_9 , перебуваючи за вказаним вище місцем свого проживання, скориставшись відсутністю ОСОБА_9 , разом з неповнолітньою протилежної статі ОСОБА_12 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік, та незважаючи на це, діючи з прямим умислом, цілеспрямовано, за взаємною згодою з останньою, без застосування фізичного та психологічного насилля, а також погрози застосування до неї такого насилля, без використання безпорадного стану ОСОБА_12 , з мотивів сексуального самоствердження, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, скориставшись неповнолітнім віком та довірливими стосунками потерпілої, вступив з нею в добровільні природні статеві зносини, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло останньої з використанням своїх статевих органів, внаслідок чого, посягнув на нормальний моральний і фізичний розвиток неповнолітньої ОСОБА_12 .

В судовому засіданні, ОСОБА_13 повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченням, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення.

Незважаючи на те, що ОСОБА_13 визнав свою вину у скоєному злочину, винуватість останнього підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:

-показами ОСОБА_12 , яка пояснила суду, за яких обставин ОСОБА_13 скоїв відносно неї кримінальні правопорушення;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.08.2024р., відповідно до якої, ОСОБА_9 звернулась із заявою про вчинене кримінальне правопорушення з боку ОСОБА_13 стосовно її доньки (на 2арк.);

-заявою ОСОБА_9 на дання дозволу щодо проведення огляду квартири та відповідним протоколом огляду місця події від 14.08.2021р., відповідно до яких, у квартирі АДРЕСА_2 проведено огляд, в ході якого вилучені: простирадло, тюбик із лубрикантом, змиви, труси чоловічі, футболки, джинсові шорти, біологічні зразки (на 6арк.);

-постановою про визнання речовими доказами та долучення до кримінального провадження речових доказів від 14.08.2021р., згідно до якої, до матеріалів справи долученні речові докази, які раніше були вилучені за місцем проживання потерпілої та обвинуваченого (на 3арк.);

-заявою ОСОБА_9 від 14.08.2021р., відповідно до якої, остання видала працівникам правоохоронних органів, належні її доньки речі: джинсові шорти, футболку, труси та відповідною постановою від 14.08.2021р., відповідно до якої, вказані речі визнанні речовими доказами та долученні до кримінального провадження (на 2арк.);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.08.2021р., згідно до якого, ОСОБА_13 показав та при цьому пояснив за яких обставинах скоїв кримінальне правопорушення відносно потерпілої (на 5арк.);

-висновком експерта №498 від 01.11.2021р., відповідно до якого, ОСОБА_13 в період вчинення кримінального правопорушення на хронічне психічне захворювання не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, а виявляв клінічні ознаки «легкої розумової відсталості та з сексуальними псевдоперверсіями педофільної спрямованості», що не позбавляло його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; у теперішній час на хронічне психічне захворювання, інший хворобливий стан психіки не страждає; за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (на 5арк.);

-висновком експерта від 17.01.2024р., згідно до якого, неповнолітня потерпіла з урахуванням її емоційного стану, індивідуально-психологічних особливостей та рівня розумового розвитку здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у справі і давати на них відповідні покази; потерпіла не має вираженої схильності до фантазування, навіювання; рівень інтелектуального розвитку потерпілої відповідає середній нормі для її вікової групи та остання здатна правильно розуміти характер та значення своїх дій, правильно сприймати і оцінювати обставини, що мають значення у справі (на 5арк.).

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно ОСОБА_13 в частині висунутого обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за:

- ч.2 ст.155 КК України - вчинення членом сім`ї дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій,

- ч.4 ст.152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, та анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

При призначенні покарання ОСОБА_13 , суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_13 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві відносно малолітньої потерпілої, з якою перебував у сімейних відносинах як вітчим і фактично будучи особою, яка повинна займатися її вихованням, скоїв злочини нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, користуючись безпорадним станом потерпілої через її малолітній вік, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим потерпіла не могла чинити активний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої, можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, працюючого вантажником, не маючого місця реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_13 , який є особою раніше не судимою, вперше вчинив кримінальні правопорушення та притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальні правопорушення ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві відносно малолітньої потерпілої, з якою перебував у сімейних відносинах як вітчим і фактично будучи особою, яка повинна займатися її вихованням, скоїв злочини нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, користуючись безпорадним станом потерпілої через її малолітній вік, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим потерпіла не могла чинити активний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої, можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, працюючого вантажником, не маючого місця реєстрації та проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, беручи до уваги суспільну небезпеку та характер вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, з метою захисту потерпілих жінок і дівчат від насильству та недопущення насильства стосовно останніх, та вчиненню останнім нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення та недопущення вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі та із застосуванням додаткової міри покарання.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинені злочини, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Для проведення експертизи залучались експерти, у зв`язку із чим, процесуальні витрати необхідно покласти на обвинуваченого Воржова.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.155 та ч.4 ст.152 КК України та призначити йому покарання за:

- ч.2 ст.155 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з перебуванням та спілкуванням з дітьми на строк 3 роки,

- ч.4 ст.152 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_11 у виді позбавлення волі на строк 10 років, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з перебуванням та спілкуванням з дітьми на строк 3 роки.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_11 - залишити тримання під вартою, строк відбуття покарання рахувати з 10.10.2025р. Зарахувати ОСОБА_11 в строк відбуття покарання, знаходження під вартою з 14.08.2021р. (з часу затримання) по день оголошення вироку, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Внести до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи інформацію стосовно ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 2443,17грн., 1136,28грн., 2399,88грн., 1136,28грн., 2615,32грн., 3158,40грн., 4278,92грн., 4276,11грн. за проведення експертних досліджень - стягнути з ОСОБА_11 в повному обсязі, на користь держави.

Речові докази: простирадло, тюбик із лубрикантом, змиви, труси чоловічі, футболки, джинсові шорти, біологічні зразки потерпілої та ОСОБА_11 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1