15.09.2025 Справа № 756/9676/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/9676/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Київської міської ради в особі представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003227 від 21.05.2020 за ч. ч. 3 т. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 3652 КК України, накладеного ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2022 за №756/2339/22,

в с т а н о в и в:

Київська міська рада в особі представника ОСОБА_3 звернулась до слідчого суді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2022 за №756/2339/22, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи доводи клопотання, ОСОБА_3 зазначає, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки на момент звернення із цим клопотанням квартира АДРЕСА_1 визнана відумерлою спадщиною та передана територіальній громаді міста Києва.

У судове засідання, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, представник Київської міської ради не з`явився, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

У судове засідання прокурор не з`явився. При цьому на адресу суду надійшла заява прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в якій останній просить розгляд клопотання провести за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечує й просить відмовити.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів у матеріалах провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Оболонським УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003227 від 21.05.2020 за ч. ч. 3 т. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 3652 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 18.05.2022 за №756/2339/22 накладено арешт на майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ст. 26 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частини 1, 2 ст. 22 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 №1906-IV, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «Ващенко проти України» від 26.06.2008 принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вищеказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика ЄСПЛ свідчить, що особі, яка звертається з клопотання до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а й покладаються обов`язки.

У будь-якому випадку, в силу положень статей 22, 26 КПК України зазначені при зверненні з клопотанням обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій, адже ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 вказує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід зазначити, що відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час провадження неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження).

Матеріали клопотання, окрім твердження заявника у тексті клопотання, не містять будь-яких доказів, які в розумінні вищевказаних статей національного кримінального процесуального законодавства свідчили б про факт визнання квартири АДРЕСА_1 відумерлою спадщиною та передачу її у власність територіальної громади міста Києва, доказами чого може бути лише відповідне рішення суду, оскільки до матеріалів клопотання такого судового рішення не долучено.

При цьому, заявник жодного разу не скористався своїм правом прибути до суду для надання пояснень з приводу обставин, викладених у тексті клопотання.

Перекладання на слідчого суддю обов`язку щодо збирання відповідних документів та з`ясування обставин, що розкрито в самому тексті клопотання, однак не доведено відповідними документами, за такої пасивної поведінки заявника не корелюються з вимогами КПК України.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що представником Київської міської ради ОСОБА_3 на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено того, що на даний час відпала потреба в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак приходить до висновку про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо обмеження права власності, та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Керуючись статтями 170-175, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання Київської міської ради в особі представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1