Справа № 158/3817/25
Провадження № 1-кс/0158/1131/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу організації процесуального керівництвом досудовим розслідуванням та нагляду за додержанням законів при проведенні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000786 від 14.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернувся слідчий СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурором відділу організації процесуального керівництвом досудовим розслідуванням та нагляду за додержанням законів при проведенні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000786 від 14.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, саме транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» моделі «A 180 CDI», р.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 та який вилучено 13.12.2025 в ході проведення огляду місця події на автодорозі Р-14 в н.п. Тростянець.

З метою збереження речових доказів, просила задовольнити клопотання та накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує, з підстав викладених у ньому, просить його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить суд задовольнити клопотання частково та надати автомобіль їй користування, оскільки даний автомобіль необхідний їй для здійснення підприємницької діяльності.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності учасників провадження, оскільки це не суперечить вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали клопотання, встановив, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000786 від 14.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 по справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Як убачається з матеріалів клопотання, автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі «A 180 CDI», р.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , на який слідчий просить накласти арешт, не належить ОСОБА_8 . Власником вищевказаного автомобіля є ОСОБА_6 .

Крім того, як убачається із матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушенням, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Водночас, диспозиція ч. 1 ст. 382 КК України передбачає відповідальність за невиконання судового рішення, тобто умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, в даному випадку органом досудового розслідування не було доведено того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_8 , на який слідчий просив накласти арешт, відповідає встановленим законом критеріям речового доказу та на ньому залишилися сліди злочину в зазначеному кримінальному провадженні, зокрема, може бути використаний для доведення будь-яких фактів чи обставин з приводу умисного невиконання судового рішення.

Отже, органом досудового розслідування не доведено того, що вказаний в клопотанні автомобіль містить ознаки речових доказів за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) та, як наслідок, не доведено необхідності накладення арешту на транспортний засіб, належний на праві приватної власності ОСОБА_6 , тобто взагалі особі, яка не керувала автомобілем.

Також у рамках кримінального провадження цивільний позов не заявлений, а санкція ч. 1 ст. 382 КК України не передбачає конфіскацію або спеціальну конфіскацію.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно ж до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, визнання органами досудового розслідування майна, на яке просить слідчий накласти арешт, речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Слідчий суддя вважає, що ініціатором клопотання не було доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. що воно було об`єктом кримінально протиправних дій, чи було набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити, за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, на переконання слідчого судді, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу організації процесуального керівництвом досудовим розслідуванням та нагляду за додержанням законів при проведенні оперативно-розшукової діяльності Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000786 від 14.12.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1