УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

Про продовження строку дії покладених обов`язків

30 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, у кримінальному провадженні № 0000031 від 18.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Виходячи із змісту поданого клопотання, підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000031 від 18.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інших осіб, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, а окремих осіб - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється групою прокурорів Київської обласної прокуратури.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , який є директором ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Дорожні та енергетичні конструкції» (далі - ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»»), мав значний досвід роботи на різних посадах підприємств, які спеціалізуються на виробництві та продажу бетону та бетонних виробів. Відповідно до Статуту, затвердженого рішенням єдиного учасника ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»» № 20/06/2023 від 20.06.2023 основним видом діяльності підприємства є виготовлення виробів із бетону для будівництва. Пунктами 7.1.2, 7.40-7.44 Статуту ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»» визначено, що директор є одноосібним виконавчим органом Товариства, здійснює управління поточною діяльністю Товариства, вирішує всі питання діяльності Товариства, делеговані йому Загальними зборами учасників, наділений правом представляти Товариство та виконувати дії від імені Товариства, укладати будь які договори без довіреності. Таким чином, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»», обіймаючи посаду на підприємстві, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, являвся службовою особою.

У подальшому, як убачається з викладених у клопотанні обставин, після виконання договору поставки окремих залізобетонних елементів споруди, за умовами якого товариством поставлено, зокрема, 42 блоки залізобетонних ЛШСС-1, 2 блоки залізобетонних ЛШСС-3, 2 плити ПШСС-5, 1 плиту ПШСС-4, 1 плиту ПШСС-4г, а 26.12.2022 поставлено передбачену специфікацією продукцію та отримано грошові кошти в сумі 1 139 658,12 грн, ОСОБА_5 , проаналізувавши потреби ринку, дійшов висновку щодо можливості отримання значно більших грошових коштів за умови формування потенційним клієнтам комерційної пропозиції, яка включатиме у себе постачання не окремих ланок захисних модульних споруд, а представлення своєї продукції як цілісного предмету закупівлі - найпростішого укриття.

При цьому, як зазначено у клопотанні, ОСОБА_5 усвідомлював, що ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»» не має технологічної бази та виробничих потужностей для виготовлення укриттів, які б відповідали за своїми властивостями встановленим нормам класу укриття не нижче А-ІV згідно із ДБН В.2.2-5-97 та вимогам ДСТУ 9195:2022. З урахуванням цього, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах шляхом постачання потенційним покупцям, якими здебільшого будуть органи державної влади та органи місцевого самоврядування, бетонних конструкцій, вироблених ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»», під виглядом швидкоспоруджуваних захисних споруд цивільного захисту модульного типу (найпростіших укриттів), при цьому він був достовірно обізнаним про відсутність у ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»» технологічного, виробничого та кадрового потенціалу для виготовлення захисних модульних споруд, які у повному обсязі відповідають вимогам ДСТУ 9195:2022 та класу укриття не нижче А-ІV згідно із ДБН В.2.2-5-97.

Далі, за викладом прокурора, у межах реалізації такого умислу та з огляду на особливості публічних закупівель, у складі тендерних пропозицій мало забезпечуватися підтвердження відповідності предмета закупівлі встановленим вимогам, зокрема щодо захисних властивостей, підтвердження з оцінки рівню захисту укриття, надання сертифікатів відповідності та сертифікатів систем управління (ISO та ін.). У клопотанні наведено, що в подальшому, у межах відведеної іншим особам ролі, було забезпечено отримання та використання сертифіката відповідності №UA.GS.2.28.019-23, відповідно до якого продукція нібито відповідає вимогам ДСТУ 9195:2022 «Швидкоспоруджувані захисні споруди цивільного захисту модульного типу. Основні положення» (зазначені у клопотанні пункти), при цьому особа, яка фактично підписувала документ, за доводами прокурора, не була обізнана про злочинний умисел, а сертифікат у подальшому передано та використано для підтвердження технічних і якісних характеристик виробу у складі тендерних пропозицій ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»» під час участі у процедурах закупівель швидкоспоруджуваних укриттів за бюджетні кошти, незважаючи на те, що фактичні властивості і можливості виготовлення такий відповідності не забезпечували.

У клопотанні також викладені обставини конкретної закупівлі та укладення договору, зокрема зазначено, що умовами договору передбачено обов`язок постачальника поставити замовнику товар, якість якого має відповідати ДБН В.2.2-5-97 «Захисні споруди цивільної оборони» та державним стандартам, а товар повинен мати паспорт, сертифікат якості або технічну специфікацію виробника; поставка та виконання робіт з монтажу й встановлення поставленого товару визначалися до 15.08.2024. Окремо зазначено про подальші дії контролюючого органу, зокрема про початок моніторингу закупівлі Південним офісом Держаудитслужби (дата і час наведені у клопотанні), та інші обставини, які стороною обвинувачення оцінюються як підтвердження невідповідності фактичного предмета поставки заявленим характеристикам і вимогам, а також як елементи заволодіння бюджетними коштами.

Як вказано прокурором, 16.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у межах вищевикладених фактичних обставин, які, за версією сторони обвинувачення, утворюють схему заволодіння бюджетними коштами шляхом поставки бетонних конструкцій ТОВ «ЗЗВ «ДЕК»» під виглядом швидкоспоруджуваних захисних споруд цивільного захисту модульного типу (найпростіших укриттів), з використанням документів, які підтверджували відповідність вимогам, хоча фактично такої відповідності не було.

З матеріалів клопотання вбачається, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 продовжувався у встановленому законом порядку: постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури від 07.05.2025 строк продовжено до 12.06.2025; ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.06.2025 строк продовжено до 12.09.2025; ухвалою слідчого судді від 04.09.2025 строк продовжено до 12.01.2026. Разом з тим, як зазначено у клопотанні, 25.12.2025 у даному кримінальному провадженні відкрито матеріали досудового розслідування для ознайомлення, а строк на ознайомлення з матеріалами в порядку ст. 290 КПК України не включається до строку досудового розслідування відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, що, за доводами прокурора, зумовлює необхідність збереження процесуальних обмежень на час завершення відповідних процедур та подальшого скерування обвинувального акту.

В клопотанні також наведено, що 31.03.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язків, а в подальшому 28.05.2025 ухвалою слідчого судді продовжено домашній арешт із забороною залишати місце проживання в нічний час та з покладенням обов`язків. Надалі, 10.06.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у провадженні пр. № 1-кс/760/7863/25 (ун. № 760/15218/25) застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. З клопотання вбачається, що 19.06.2025 за підозрюваного внесено заставу.

Надалі строк дії покладених обов`язків неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва, у тому числі: 14.08.2025 (пр. № 1-кс/760/10369/25, ун. № 760/22139/25), 11.09.2025 (пр. № 1-кс/760/11251/25, ун. № 760/24695/25), 10.11.2025 (пр. № 1-кс/760/13143/25, ун. № 760/29987/25), при цьому останньою ухвалою визначено строк дії покладених обов`язків до 08.01.2026 включно, а перелік обов`язків, відповідно до клопотання, сформульований як: не відлучатися за межі території України без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження, з визначеним колом підозрюваних та свідків поза межами процесуальних дій; здати на зберігання паспорт(и) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін (у межах поданого клопотання), дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Підставою для продовження строку дії обов`язків, покладених у зв`язку із застосуванням застави, є наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке віднесено законом до категорії особливо тяжких, а спосіб його вчинення, за версією сторони обвинувачення, пов`язаний із використанням службового становища директора підприємства, формуванням та поданням тендерних пропозицій із документами, що повинні підтверджувати відповідність предмета закупівлі вимогам стандартів, та подальшим отриманням бюджетних коштів за поставлений товар, який, як стверджує прокурор, не відповідає заявленим характеристикам найпростішого укриття.

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування, хоча й перебуває на завершальній стадії (відкрито матеріали для ознайомлення 25.12.2025), однак потребує часу для реалізації стороною захисту права на ознайомлення, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, скерування обвинувального акту до суду, а також виконання інших процесуальних дій, без чого неможливо забезпечити виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. При цьому, строк на ознайомлення з матеріалами відповідно до ст. 290 КПК України не включається до строку досудового розслідування (ч. 3 ст. 219 КПК України), що об`єктивно зумовлює необхідність збереження процесуальних обов`язків на відповідний період.

Оцінюючи наявність ризиків, слідчий суддя виходить з наведених стороною обвинувачення даних, які випливають із змісту матеріалів кримінального провадження та фактичної ситуації в ньому, з урахуванням характеру підозри, багатосуб`єктності провадження, кола підозрюваних і свідків, а також ролі підозрюваного як директора підприємства, діяльність якого безпосередньо стосується предмета інкримінованих дій.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується сукупністю даних про тяжкість інкримінованого злочину та можливість призначення значного покарання, що об`єктивно підвищує спонукання до уникнення кримінальної відповідальності. Враховується також, що предмет розслідування пов`язаний із значними сумами бюджетних коштів та організованими діями кількох осіб, що, за даними клопотання, збільшує ймовірність спроб ухилення від правосуддя, у тому числі шляхом виїзду за межі України за наявності відповідних документів.

Ризик незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується даними про те, що провадження є багатосуб`єктним, у ньому визначено коло інших підозрюваних (у тому числі працівників/контрагентів та пов`язаних осіб) і значна кількість свідків, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин закупівлі, виготовлення, документального супроводу та поставки споруд/елементів споруд. З огляду на службове становище підозрюваного як керівника підприємства, його організаційні можливості, ділові контакти та обізнаність із внутрішніми процесами, ризик впливу шляхом переконання, узгодження позицій, спонукання до зміни показань або уникнення явки є реальним. Обмеження спілкування, визначене в попередніх ухвалах, спрямоване саме на нейтралізацію такого ризику.

Ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), випливає з характеру інкримінованої діяльності, яка, за даними клопотання, реалізовувалась через документообіг (договори, специфікації, сертифікати відповідності, тендерна документація, листування, внутрішні документи підприємства) та через господарські процеси виготовлення/поставки продукції. З огляду на управлінські повноваження директора, збереження реальної можливості доступу до документів, носіїв інформації та контактів із працівниками/контрагентами створює ризик втручання у доказову базу поза межами процесуальних дій.

Ризик іншого перешкоджання кримінальному провадженню (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується даними про необхідність завершення процедур за ст. 290 КПК України, складання та скерування обвинувального акту, а також потенційною можливістю підозрюваного використати службові та організаційні ресурси для ускладнення доступу до інформації, координації позицій учасників, створення штучних підстав для затягування чи ускладнення реалізації процесуальних рішень.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, станом на час розгляду клопотання не втратили актуальності, а потреба у продовженні строку дії покладених обов`язків обумовлена як стадією кримінального провадження (відкриття матеріалів), так і необхідністю забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного до завершення відповідних процедур та подальшого судового розгляду.

При цьому слідчий суддя враховує, що глава 18 КПК України не обмежує дію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави певним строком, а додаткового продовження вимагає лише дія обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки можуть бути покладені на строк не більше двох місяців, а у разі необхідності цей строк може бути продовжений у порядку ст. 199 КПК України; після закінчення строку, у тому числі продовженого, ухвала в цій частині припиняє дію, а обов`язки скасовуються.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, є обґрунтованим, пропорційним та необхідним для досягнення мети, визначеної ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких заходів на цій стадії не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не мінімізує вказані ризики до прийнятного рівня.

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у зв`язку із внесенням застави, у кримінальному провадженні № 0000031 від 18.01.2024 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії покладених на нього обов`язків, у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, строком на два місяці, а саме:

- не відлучатися за межі території України без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження, з підозрюваними: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також зі свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 поза межами процесуальних дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Визначити строк дії покладених обов`язків до 28 лютого 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1