Справа № 953/8087/25
Провадження № 1-кп/953/925/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 25.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покотилівка, Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, який має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює кардіологом, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у невстановлений місце та час, розробив злочинну схему отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, на посадових осіб ТСЦ МВС України № 6341, щодо надання адміністративних послуг, зокрема успішного складання громадянами України практичного іспиту з водіння.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, тобто з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, у невстановленому місці, дату та час, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_5 , дізнавшись про те, що остання бажає отримати посвідчення водія категорії «В», повідомив їй про те, що він є власником автошколи, в якій вона може отримати документи про успішне проходження курсу навчання із практичної підготовки до відповідного іспиту у ТСЦ ГСЦ МВС України, без її фактичної присутності під час навчання. У подальшому, ОСОБА_3 у якості інструктора з водіння буде провозити ОСОБА_5 по одному і тому самому маршруту, який у подальшому їй випаде на іспиті у ТСЦ ГСЦ МВС України.

При цьому, ОСОБА_3 зазначив ОСОБА_5 про те, що проходження навчання із практичної частини в автошколі без її фактичної присутності та отримання нею документів про успішне проходження курсу буде коштувати 6500 гривень, а успішне складання іспиту з адміністратором ТСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях буде коштувати 9000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , створив для ОСОБА_5 впевненість у своїх діях, а саме реальності впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на прийняття відповідних рішень посадовими особами ТСЦ МВС України.

Здійснюючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , 15.04.2025 року близько о 10:00 год., перебуваючи за адресою: м. Харків, вулиця Шевченко, 32, зустрівся з ОСОБА_5 та отримав від неї грошові кошти у сумі 6 500 гривень, в якості оплати за навчання в автомобільній школі для допуску до практичного іспиту, з метою отримання водійського посвідчення категорїї «В».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_5 03.06.2025 приблизно о 15:00 год., за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 32, з метою проходження практичного заняття водіння, під час чого повідомив останній, що скласти іспит з практичної частини для отримання водійського посвідчення категорії «В» можливо лише після надання грошових коштів адміністратору, який буде приймати такий іспит. Також ОСОБА_3 зазначив, що під час складання іспиту він буде присутній в автомобілі разом з адміністратором, який буде приймати у неї іспит, та останній за грошові кошти, буде всіляко сприяти успішному складанню та може зробити вигляд про те, що не помітить деяких помилок.

Окрім цього, ОСОБА_3 зазначив, що серед наявних варіантів маршрутів для складання іспиту краще обрати маршрут № 5, по якому вони проїдуться, оскільки допускати багато помилок не можна через те, що всі дії в салоні авто будуть фіксуватись на камеру. Одразу після цього ОСОБА_3 на своєму телефоні написав цифру 10 000, та показав її ОСОБА_5 , маючи при цьому на увазі суму неправомірної вигоди у розмірі 10 000 гривень, частина з яких піде адміністратору ТСЦ ГСЦ МВС України, який буде приймати у неї залік із практичної частини (водіння).

У подальшому ОСОБА_3 в ході телефонної розмови з ОСОБА_5 повідомив їй, щоб вона приїжджала до ТСЦ МВС України № 6341, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, де отримувала талон та займала чергу на практичний іспит.

Виконуючи попередні домовленості, 20.06.2025 ОСОБА_5 приїхала до ТСЦ МВС України № 6341, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, де отримала талон та зайняла чергу на складання практичного іспиту. Дочекавшись своєї черги, ОСОБА_5 сіла до автомобілю навчального закладу - Hyundai Accent, номерні знаки: НОМЕР_1 , яка фактично на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , у салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебував у якості інструктора ОСОБА_3 , а позаду знаходився адміністратор ТСЦ МВС України № 6341 ОСОБА_6 , який приймав практичний іспит. Після початку складання іспиту, адміністратором ОСОБА_6 було озвучено, що практичний іспит з водіння буде проходити за маршрутом № 5, про який і повідомляв раніше ОСОБА_3 .

Разом з цим, під час руху по вказаному маршруту, ОСОБА_3 , навчальний транспортний засіб якого оснащений додатковими педалями зчеплення, тормозу та газу, які розташовані у підлозі переднього пасажира, допомагав ОСОБА_5 у керуванні автомобілем, з метою її успішного складання практичного іспиту. Після того, як ОСОБА_5 завершила рух маршрутом № 5, адміністратором ОСОБА_6 було повідомлено про її успішне складання практичного іспиту з водіння.

Одразу після чого, ОСОБА_3 приблизно о 16:40 20.06.2025, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на парковці, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 32, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, відчинив багажник транспортного засобу Hyundai Accent, номерні знаки: НОМЕР_1 та наказав ОСОБА_5 , за успішне складання заліку із практичної частини (водіння), покласти грошові кошти у сумі 10 000 гривень у середину, що останньою на виконання вимоги ОСОБА_3 було зроблено.

Таким чином ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду в сумі 10 000 гривень за здійснення впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функції держави, а саме на службових осіб ТСЦ МВС України № 6341 щодо успішного складання практичного іспиту з водіння на категорію «В».

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У судовому засіданні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця, часу та способу вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення пояснив, що він точних дат не пам`ятає, під час зустрічі з ОСОБА_5 , дізнавшись, що остання бажає отримати посвідчення водія категорії «В», повідомив про можливість отримати документи про успішне проходження курсу навчання із практичної підготовки до відповідного іспиту у ТСЦ ГСЦ МВС України, без її фактичної присутності під час навчання та у подальшому провезення по одному і тому самому маршруту, який їй випаде на іспиті, зазначив та отримав суму грошових коштів за успішне складання іспиту. Шкодує про скоєне, критично ставиться до власних дій.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження суд, в силу ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням постанови про визнання речовими доказами та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення. Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази в їхній сукупності, суд доходить висновку, що вина підсудного ОСОБА_3 , у скоєнні інкримінованого злочину повністю доведена.

При призначенні покарання, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку скоєного діяння та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК, відноситься до категорії нетяжкого злочину, своїми правдивими і послідовними показаннями сприяв встановленню істини у справі, на диспансерному обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України враховує щире каяття обвинуваченого.

Передбачених статтею 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, за підсумками судового розгляду не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире каяття, яке ґрунтується на критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, правдиві і послідовні показання, які сприяли встановленню обставин у кримінальному провадженні та те, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, є ФОП.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форми вини, мотиву, мети, способу, стадії вчинення, і т.ін.). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р., особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_3 покарання, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, є покарання в межах санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у виді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта відсутні.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 22 червня 2025 року до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 75700 (Сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп., яка внесена 23 червня 2025 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківський області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674).

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_3 у виді застави слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 25 червня 2025 року на майно, а саме:

грошові кошти на загальну суму 6 000 гривень, номіналом 1 000 гривень 5 купюр ( АУ7605590, ВТ 1153271, БП 3639909, АЖ 7131181, ВТ 3972355 ), а також номіналом по 500 гривень 2 купюри (ЄЗ 1582461, АП 0920946 );

мобільний телефон ОСОБА_3 Apple iPhone у чохлі чорного кольору, що перебуває у заблокованому стані;

вилучені з бардачку грошові кошти у вигляді 20 купюр номіналом 1 000 гривень; 51 купюри номіналом 500 гривень; 1 купюри номіналом 200 гривень; 2 купюр номіналом 20 гривень, тобто на загальну суму 45 740 гривень;

вилучені з багажного відділення грошові кошти у вигляді 21 купюри номіналом по 1 000 гривень; 29 купюр номіналом по 500 гривень, тобто на загальну суму 35 500 гривень;

вилучені з багажного відділення грошові кошти номіналом по 1 000 гривень на загальну суму 10 000 гривень, які кошти мають єдиний номер: АД 4447028 скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Флеш накопичувач з відеозаписом з портативних відео реєстраторів за 20.06.2025, що працювали у транспортному засобі Hyundai Accent, номерні знаки: НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_5 складала іспит -залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000040 від 25.03.2025 року.

Транспортний засіб Hyundai Accent, номерні знаки: НОМЕР_1 , мобільний телефон Apple iPhone 14 pro, грошові кошти в сумі 6000 грн, 81240 грн, які повернуто ОСОБА_3 - залишити в його користуванні.

Грошові кошти номіналом по 1 000 гривень на загальну суму 10 000 гривень, які мають єдиний номер: АД 4447028, які перебувають в камері зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області згідно квитанції № 6710 від 23.06.2025 знищити.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 75700 (Сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 00 коп., яка внесена 23.06.2025, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ09398795/1, ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківський області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674, призначення платежу сплата по справі № 630/780/25, провадження № 1-кс/630/505/25, ухвала від 22.06.2025 відносно ОСОБА_3 ) повернути заставодавцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1