"24" грудня 2025 р. Справа № 363/6781/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000973 від 09.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

УСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000973 від 09.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, у якому просить скасувати арешт на автомобіль «PEUGEOT 5008», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 13.11.2025 (справа № 363/6781/25) клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на вказаний транспортний засіб з подальшим утриманням його на території майданчику тимчасового утримання за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул, Ватутіна, 100 А. Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000973 від 09.11.2025 за фактом дорожньо-транспортної події, яка сталася 08.11.2025 року у Вишгородському районі Київської області, за участю водія ОСОБА_5 і пасажирів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яке закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з чим в порядку ст. 174 КПК України звернувся до суду з цим клопотанням.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року у справі 363/6781/25, накладено арешт на транспортні засоби - автомобіль «КІА ОРТІМА» реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_7 та автомобіль «PEUGEOT 5008» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними до скасування арешту у встановленому законом порядку. Транспортні засоби автомобіль «КІА ОРТІМА» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіль «PEUGEOT 5008» реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити на території майданчику тимчасового утримання за адресою: Київська область, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 100 А, до проведення всіх необхідних слідчих дій.

Постановою старшого слідчого СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_8 від 28.11.2025 року кримінальне провадження № 0000973 від 09.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 власником транспортного засобу «PEUGEOT 5008» реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначене судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четверта статті 174 КПК України).

За приписами частини 4 ст. 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК.

У цій справі кримінальне провадження закрив слідчий органу досудового розслідування на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК, і з цього моменту припинила дію ухвала слідчого судді про арешт майна, наслідком чого є скасування арешту як заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення. На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Указаний висновок слідчого судді узгоджується із висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі №727/2878/19.

Вирішуючи питання щодо можливості скасування арешту, слідчий суддя враховує наступне.

За нормами КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Станом на час розгляду зазначеного клопотання кримінальне провадження № 0000973 від 09.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України закрито, однак на зазначене у заяві майно накладений арешт, що порушує права ОСОБА_4 , як власника цього майна, та подальше втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру.

Тож, беручи до уваги, що потреба у подальшому арешті майна - відпала, а також з метою недопущення порушення прав власника майна, враховуючи, що кримінальне провадження № 0000973 від 09.11.2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000973 від 09.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 листопада 2025 року у справі 363/6781/25, на автомобіль марки «PEUGEOT 5008» реєстраційний номер НОМЕР_2 та повернути його власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1