Справа № 1715/6043/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі головуючого судді - області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить суд скасувати арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:055:0270, належну на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 номер запису про обтяження : 61172280 від 15.06.2013 року 12:21:39, накладений державним реєстратором Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг РМР ОСОБА_4 на підставі постанови б/н УСБУ в Рівненській області від 21.11.2011 року та на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:055:0270, належну на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 номер запису про обтяження : 61172671 від 21.11.2011 року 15:18:04, накладений державним реєстратором Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг РМР ОСОБА_4 на підставі постанови б/н СВ УСБУ в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_5 від 21.11.2011 року.

В судове засідання заявник не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволити його з викладених у ньому підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку про задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 грудня 2017 року Рівненським міським судом Рівненської області було постановлено вирок по справі №1715/6043/12 яким ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

В подальшому, 17 грудня 2018 року Рівненським міським судом Рівненської області було винесено Постанову по справі №1715/6043/12, якою скасовано арешт з майна, накладеного в порядку вжиття органом досудового розслідування заходів, вжитих до забезпечення заявленого в справі цивільного позову та можливої конфіскації майна обвинуваченої ОСОБА_6 , а саме (серед інших об`єктів) - земельну ділянку площею 0,0619 га за адресою: АДРЕСА_1 (без зазначення кадастрового номера земельної ділянки).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме я - ОСОБА_3 є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:055:0270, площею 0.0619 га, яка згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №804998 від 21.06.2011 року.

Дані відомості про приналежність мені на праві власності вищевказаної земельної ділянк площеє 0,0619 га, розташованої в АДРЕСА_1 також підтверджуються Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №804998, виданого 21.06.2011 року.

Тобто, земельна ділянка площею 0,0619 га за адресою АДРЕСА_1 (згідно змісту постанови від 17.12.2018 року) та земельна ділянка з кадастровим номером :01:055:0270, площею 0,0619 га, розташована в АДРЕСА_1 є одним і тим же об`єктом права приватної власності громадянина України ОСОБА_3 .

Однак, не зважаючи на винесення Рівненським міським судом постанови від 17.12.2018 року по справі №1715/60-43/12, якою було скасований арешт на вищевказану земельну ділянку, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 03.09.2025 року, у реєстрі міститься запис про її обтяження (номера запису про обтяження) №61172280 від 15 червня 2013 року та №61172671від 21.11.2011 року, внесених на підставі постанови від 21.11.2011 року, винесеної СВ Управлінням Служби безпеки України в Рівненській області про накладення арешту на майно (земельної ділянку).

Згідно змісту Вироку від 11.12.2017 року по справі №1715/6043/12 обвинуваченими в справі є ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , тому власник арештованого майна земельної ділянки ОСОБА_3 не є обвинуваченим в справі, чи цивільним відповідачем, дана земельна ділянка не є майном, здобутим злочинним шляхом чи предметом протиправних дій згідно змісту Вироку, а тому належне ОСОБА_3 майно не може бути обтяжене арештом по кримінальному провадженню, яке вже розглянуто судом і по якому відносно третіх осіб постановлено обвинувальний вирок, який станом на даний час виконаний.

З огляду на викладене, арешт на належну ОСОБА_3 на праві власності земельну ділянку підлягає скасуванню як такий, що накладений на майно особи, яка не має жодного процесуального статусу у кримінальній справі, не є предметом чи знаряддям злочину, та щодо якого вже існує рішення суду (від 17.12.2018 року) про його скасування.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме ч. 3 п. 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. ст. 174, 539 КПК України до суду, що накладав арешт чи ухвалив вирок.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 звернула увагу на те, що вона вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства та вказала на таке:

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з"ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Оскаржувана постанова УСБУ в Рівненській області від 21.11.2011 року про накладення арешту на земельну ділянку, належну ОСОБА_3 , була винесена до набрання чинності КПРК України в редакції Закону України від 13.04.2012 року № № 4651-VI, відповідно, клопотання про скасування арешту повинно розглядатися в порядку, передбаченому КПК України 1960 року.

Так, у реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження №61172671 від 21.11.2011 року 15:18:04 на підставі постанови про накладення арешту на майно, винесену 21.11.2011 року майором юстиції ОСОБА_5 , суб`єктом обтяження по якому вказана ОСОБА_6 , а предметом обтяження земельна ділянка площею 0,0619 га, розташованої в АДРЕСА_1 . Саме такі данні (щодо площі та місця розташування) вбачаються з Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка належить заявнику одноособово на праві приватної власності, тому такий арешт також підлягає скасуванню.

Таким чином, існує необхідність скасування заборони відчуження об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 611722280 від 15 червня 2013 року 12:21:39, на підставі якого внесено запис про обтяження (арешт нерухомого майна) належного ОСОБА_3 , а саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:055:0270, та запису про обтяження №61172671 від 21.11.2011 року 15:18:04 на підставі постанови про накладення арешту на майно, винесену 21.11.2011 року майором юстиції ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту накладеного на вищевказане арештоване майно відпала потреба, тому в силу статті 174 КПК України клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задоволити.

Скасувати арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:055:0270, належну на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 номер запису про обтяження : 61172280 від 15.06.2013 року 12:21:39, накладений державним реєстратором Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг РМР ОСОБА_4 на підставі постанови б/н УСБУ в Рівненській області від 21.11.2011 року.

Скасувати арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку з кадастровим номером :01:055:0270, належну на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 номер запису про обтяження : 61172671 від 21.11.2011 року 15:18:04, накладений державним реєстратором Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг РМР ОСОБА_4 на підставі постанови б/н СВ УСБУ в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_5 від 21.11.2011 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя