печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001762 від 15.10.2025,

УСТАНОВИВ:

29.10.2025 прокурор Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 28.10.2025 під час проведення обшуку в житловому приміщенні, яким користується ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Орро», моделі СРН 26, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вилучено до сейф пакету WAR 1208430; Банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_3 , яка була запакована до спецпакету INZ2011752;

- банківську карту банку «ПУМБ» НОМЕР_4 , яка була запакована до спецпакету INZ2011752;

- банківську карту банку «ПУМБ» НОМЕР_4 , яка була запакована до спецпакету INZ2011752;

- банківську карту банку «Райфайзен» НОМЕР_5 , яка була запакована до спец пакету INZ2012459;

- сім-картку мобільного оператора «Київстар» з мобільним номером телефону НОМЕР_6 , яка була запакована до спец пакету INZ2012459;

- комп`ютер «Deepcool», який запаковано до чорного пакету.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з матеріалами клопотання слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001762 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи обізнаним у тому, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 60 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжено та діє на теперішній час, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) в особливо великих розмірах, шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, вчинили кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин:

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) в особливо великих розмірах, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, 14.10.2025 ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, видаючи себе за працівників служби технічної підтримки MonoBank (АТ УНІВЕРСАЛ БАНК) ввели в оману потерпілу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та шляхом використання електронно-обчислювальної техніки, заволоділи даними, що становлять банківську таємницю, а саме: реквізитами банківських карткових рахунків, логінів та паролів для входу до особистих кабінетів в автоматизованій системі дистанційного банківського обслуговування «MonoBank», за допомогою яких авторизовувся у вище вказаному особистому кабінеті.

Як установлено в ході досудового розслідування, в подальшому, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, продовжуючи злочинний умисел, використовуючи попередньо отримані дані, без дозволу власника ОСОБА_8 , не маючи ні дійсного, ні передбачуваного права, здійснили несанкціонований вхід до особистого кабінету останньої в автоматизованій системі дистанційного банківського обслуговування «MonoBank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», та 14.10.2025 року о 16:02 год. перерахували з рахунку потерпілої НОМЕР_7 грошові кошти в сумі 600 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_7; 14.10.2025 року о 16:03 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 600 000 гривень на рахунок АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_8 ; 14.10.2025 року о 16:04 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 500 000 гривень на рахунок АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_9 ; 14.10.2025 року о 16:10 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 700 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_24; 14.10.2025 року о 16:11 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 500 000 гривень на рахунок АТ «Райффайзен Банк» НОМЕР_10 ; 14.10.2025 року о 16:14 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 700 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_14; 14.10.2025 року о 16:17 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 200 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_24; 14.10.2025 року о 16:17 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 200 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_14; 14.10.2025 року о 16:18 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 200 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_7; 14.10.2025 року о 16:54 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 200 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_14; 14.10.2025 року о 17:01 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 200 000 гривень на рахунок АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_8 ; 14.10.2025 року о 17:16 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 100 000 гривень на рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_11 ; 14.10.2025 року о 17:19 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 45000 гривень на рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_12 ; 14.10.2025 року о 17:22 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 200 000 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_14; 14.10.2025 року о 17:32 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 90 000 гривень на рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_13 ; 14.10.2025 року о 17:38 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 46 000 гривень на рахунок АТ «Універсал Банк» НОМЕР_12 ; 14.10.2025 року о 17:40 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 400 000 гривень на рахунок АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_9 ; 14.10.2025 року о 17:40 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 500 000 гривень на рахунок АТ «Укрсиббанк» НОМЕР_9 ; 14.10.2025 року о 17:43 год. з рахунку потерпілої було списано грошові кошти в сумі 279 475 гривень на рахунок ТОВ «НоваПей» НОМЕР_14 . Надалі ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, розпорядились грошовими коштами на власний розсуд чим завдали потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6 260 474 (шість мільйонів двісті шістдесят тисяч чотириста сімдесят чотири) гривні.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 28.10.2025, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_6 спільно з не встановленими досудовим розслідуванням особами, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами), шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки з метою особистого збагачення.

Прокурор зазначає, що реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) у великих розмірах, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, 28.10.2025 ОСОБА_6 спільно встановленими досудовим розслідуванням особами, видаючи себе за працівників служби технічної підтримки MonoBank (АТ УНІВЕРСАЛ БАНК) ввели в оману потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та шляхом використання електронно-обчислювальної техніки, заволоділи даними, що становлять банківську таємницю, а саме: реквізитами банківських карткових рахунків, логінів та паролів для входу до особистих кабінетів в автоматизованій системі дистанційного банківського обслуговування «MonoBank», за допомогою яких авторизовувся у вище вказаному особистому кабінеті.

У подальшому, ОСОБА_6 спільно з не встановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, продовжуючи злочинний умисел, використовуючи попередньо отримані дані, без дозволу власника ОСОБА_9 , не маючи ні дійсного, ні передбачуваного права, здійснили несанкціонований вхід до особистого кабінету останньої в автоматизованій системі дистанційного банківського обслуговування «MonoBank» АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», та 28.10.2025 року о 16:02 год. перерахували з рахунку потерпілої НОМЕР_15 грошові кошти в сумі 74 000 гривень на рахунок НОМЕР_16 ;. Надалі ОСОБА_6 спільно з не встановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, розпорядились грошовими коштами на власний розсуд чим завдали потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 74 000 (сімдесят чотири тисячі) гривень.

Зокрема, слідством установлено, що до указаного кримінального правопорушення можуть бути причетні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_17 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_18 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_19 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_20 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_21 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 ;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_22 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 , який користується житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_23 , проживає за адресою: АДРЕСА_8 .

У клопотанні прокурор зазначає, що враховуючи, те, що є об`єктивна підстава вважати, що в житловому приміщенні, буд. АДРЕСА_1 , яким фактично користується: ОСОБА_12 , можуть зберігатися знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення 28.10.2025 року в період часу 17 год. 20 хв. по 18 год. 40 хв. слідчим СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_14 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК, з метою врятування майна, а саме речових доказів, що мають істотне значення для вказаного кримінального провадження, а також інші предмети, на яких може міститись інформація щодо протиправних дій чи відомості про вчинення кримінального правопорушення було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Орро», моделі СРН 26, ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вилучено до сейф пакету WAR 1208430; Банківську карту банку «Ощадбанк» НОМЕР_3 , яка була запакована до спецпакету INZ2011752;

- банківську карту банку «ПУМБ» НОМЕР_4 , яка була запакована до спецпакету INZ2011752;

- банківську карту банку «ПУМБ» НОМЕР_4 , яка була запакована до спецпакету INZ2011752;

- банківську карту банку «Райфайзен» НОМЕР_5 , яка була запакована до спец пакету INZ2012459;

- сім-картку мобільного оператора «Київстар» з мобільним номером телефону НОМЕР_6 , яка була запакована до спец пакету INZ2012459;

- комп`ютер «Deepcool», який запаковано до чорного пакету.

Згідно інформаційної з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житлове приміщення, буд. АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстровано.

28.10.2025 вище зазначені речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

11.11.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/56265/25-к надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_15 , та яким фактично користується ОСОБА_5 .

Майнові права захищаються в Україні як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема, частинами першою, п`ятою статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню, оскільки відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України повинен урахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Положення вказаних норм КПК України узгоджуються із статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Пропорційність втручання у право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» («fair balance») між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Відповідно до частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти росії» від 06.11.2008, де вказувалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для накладення арешту на вилучене в ході проведення обшуку майно, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до часини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, матеріалами клопотання не підтверджено та прокурором не доведено, що дане майно містить відомості, які можуть слугувати доказами у розслідуваному кримінальному провадженні або мають відношення до нього та існує необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Те, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, було об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, матеріалами, долученими до клопотання, не доводиться. У самому клопотанні прокурором також не конкретизовано, яке доказове значення має вказане майно в кримінальному провадженні, яким чином та для доведення якого факту може бути використане стороною обвинувачення, які сліди кримінального правопорушення на собі містить та чи містить взагалі, та яким чином могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

За таких обставин слідчий суддя вважає недоведеним, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, а тому підстави для накладення на нього арешту з метою забезпечення збереження речових доказів відсутні. Саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом не спростовує цих обставин і не може слугувати підставою для накладення арешту.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що у вступній частині ухвали, постановленій за результатами розгляду даного клопотання, неправильно вказано ініціали власника майна ОСОБА_5 , а саме « ОСОБА_16 » замість « ОСОБА_17 ». Тому слід вважати написаним у вступній частині судового рішення ініціали власника майна ОСОБА_5 ».

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що у вступній частині ухвали, постановленій за результатами розгляду даного клопотання, неправильно вказано ініціали адвоката ОСОБА_4 , а саме « ОСОБА_18 » замість « ОСОБА_19 ». Тому слід вважати написаним у вступній частині судового рішення ініціали адвоката ОСОБА_4 ».

Керуючись статтями 1-35, 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1