1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8013/25 1-кс/335/3213/2025
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, перебуваючи під пробаційним наглядом, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, місці і час, але не пізніше 08.07.2025, придбав кристалічний матеріал коричневого кольору, який містить психотропну речовину - метамфететамін, у прозорому спеціальному пакеті із застібкою zip-lock, з метою подальшого збуту.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , 08.07.2025 о 16.20 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, отримавши грошову винагороду у сумі 1920 гривень на банківську карту АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ № НОМЕР_2 , що емітована банком на ім`я офіційної дружини останнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що були надіслані, за його вказівкою, через термінал самообслуговування ТОВ «СВІФТ ГАРАНТ» за адресою: м. Запоріжжя, пр. Металургів, 2-ж ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала оперативну закупку під зміненими анкетними даними, прибув до ділянки місцевості, що розташована поблизу буд. 1 по вул. Лобановського у м. Запоріжжя за геолокаційними координатами 47.864175,35.101637, де, на землі, залишив т.з. «закладку» з психотропною речовиною у спеціальному пакеті із застібкою zip-lock, який попередньо помістив до порожньої пачки з-під цигарок «Parlament» та о 16.26 год. за допомогою мобільного телефону через месенджер «Telegram» з прив`язаним абонентським номером НОМЕР_3 сповістив ОСОБА_7 про місце залишення т.з. «закладки» шляхом надіслання повідомлення останній з геолокаційними координатами, тим самим здійснив збут психотропної речовини.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, перебуваючи під пробаційним наглядом, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, місці і час, але не пізніше 11.09.2025, придбав кристалічний матеріал коричневого кольору, який містить психотропну речовину - метамфететамін, у прозорому спеціальному пакеті із застібкою zip-lock, з метою подальшого збуту.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 11.09.2025 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу буд. № 212 по пр. Соборному у м. Запоріжжя, діючи повторно, отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 2000 гривень від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка здійснювала оперативну закупку під зміненими анкетними даними, шляхом передачі із рук в руки, збув останній психотропну речовину - метамфететамін, у прозорому спеціальному пакеті із застібкою zip-lock.
12.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до картки транспортного засобу, що отримана з ІТС «Інформаційний портал Національної поліції України» та свідоцтва про реєстрацію ТЗ власником транспортного засобу легкового автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» моделі «ML 350», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Слідча посилаючись на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідча не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, просить задовольнити клопотання.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.
Слідчий суддя, вивчивши доводи слідчої, викладені в клопотанні, дослідивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.
12.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до абзацу першого частин 1, 2, 3, 4, 5, 10 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до положень статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частин 2, 3 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1, частини 3 статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу, у разі скасування арешту.
Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до частини 6 статті 173 КПК України, ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.
Відповідно до положень статті 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.
Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
Відповідно до санкцій ч. 2 ст. 307 КК України, за якою ОСОБА_5 , повідомлено про підозру, передбачено покарання пов`язане із конфіскацією майна.
Аналіз викладеного вище дає суду підстави для висновку, що у слідчого судді наявні визначені КПК України підстави для задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Оскільки арешт з метою конфіскації майна як виду покарання накладається на майно підозрюваного, який є власником майна. Крім того, конфіскація як вид можливого покарання полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого, та у випадку засудження підозрюваного до нього може бути застосовано додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке йому належить.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити клопотання слідчої про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Керуючись статтями 167, 168, 170, 171, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «ML 350», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням його власника та інших осіб права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1