печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000443 від 05.04.2019,

В С Т А Н О В И В :

15.10.2025 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000443 від 05.04.2019.

Прокурори у судовому засіданні просили задовольнити клопотання.

Представник особи, щодо якої вирішується питання про арешт заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання про арешт є необґрунтованим. Зазначив, що жодного відношення до порушень особи, яких він представляє не мають.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 05.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 222-1, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України.

Прокурор зазначає, що у не встановлені досудовим розслідуванням дату та час, проте не раніше другої половини 2012 року, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які здійснювали контроль шляхом володіння корпоративними правами над групою компаній які ведуть господарську діяльність у сфері будівництва багатоквартирних житлових будинків під назвою «Будівельна компанія «Геос», і керуючись метою власного збагачення, виник злочинний умисел, спрямований на ухилення від сплати податку на прибуток і ненадходження до бюджету коштів, в особливо великих розмірах, шляхом використання інституту спільного інвестування для залучення грошових коштів фізичних осіб, як інвестиції у будівництво, і не сплачувати податок за сформованими доходами використовуючи податку пільгу, при цьому для безперешкодного використання грошових коштів та звернення їх на власну користь залучити конвертаційний центр.

Прокурор просить накласти арешт на таке майно, яке зазначено у клопотанні.

Постановою слідчого вказані корпоративні права, нерухоме майно та цінні папери визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Підставами для накладення арешту, відповідно до вимог КПК, слідчий суддя вважає: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно статті 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Частиною восьмою статті 170 КПК України передбачено, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до частини 1 статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Спеціальна конфіскація, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно.

Гроші, цінності, зокрема, кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до статті 100 КПК України пов`язаними особами засудженого є юридичні особи, які при його сприянні отримали у власність чи користування зазначене майно.

Таким чином, з клопотання та під час судового розгляду органом досудового розслідування доведено наявність підозр, що було вчинено злочин за обставин, які наведені в мотивувальній частині клопотання та взаємозв`язок між цими подіями та майном яке прокурор просить арештувати.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у вказаному конкретному випадку є законним і обґрунтованим та виправданим, так як воно здійснено відповідно до вимог КПК України та з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Таким чином, слідчим суддею встановлені підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, оскільки на даній стадії кримінального провадження для встановлення всіх обставин у справі виправдано втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження та сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотних наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно, власником якого є ПАТ «Геос Інвест» (), а саме:

1. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 520;

2. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 440;

3. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 329;

4. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 129;

5. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 128;

6. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 44;

7. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 20;

8. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 222;

9. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 424;

10. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, вулиця Новопольова, будинок 2, корп. 2, квартира 191;

11. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 577;

12. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 444;

13. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лисогірський, будинок 20, квартира 18;

14. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, вулиця Новопольова, будинок 2, корп. 1, квартира 116;

15. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, вулиця Новопольова, будинок 2, корп. 1, квартира 284;

16. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, вулиця Новопольова, будинок 2, корп. 2, квартира 64 ;

17. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, вулиця Тютюнника Василя, будинок 28-А, квартира 110 ;

18. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лабораторний, будинок 7, квартира 353 ;

19. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лабораторний, будинок 7, квартира 300 ;

20. Реєстраційний номер 000 за адресою: м.Київ, провулок Лабораторний, будинок 7, квартира 299 .

3. Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування 100% статутного капіталу ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» (), що зареєстроване за адресою: м.Київ, вул. Деміївська, буд. 13, прим. 1.

4. Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування 100% статутного капіталу інституту спільного інвестування ПАТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ГЕОС ІНВЕСТ» (, код ЄДРІСІ 13300146), що зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 28/1.

5. Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування цінними паперами та здійснювати операції, які перебувають, зокрема, на депозитарних рахунках ТОВ «СІРІУС ІНВЕСТ ГРУП» (), а саме: акції ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА «ЖИТТЯ» (), акції ПАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ЗДОРОВО» (), акції ПАТ «ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ СОЮЗ» ().

6. Зобов`язати уповноважених осіб ПАТ «Національний депозитарій України» забезпечити виконання арешту майна шляхом позбавлення тимчасового права на відчуження, розпорядження та/або користування цінними паперами, емітентами яких є юридичні особи та інститути спільного інвестування на статутні капітали яких накладено арешт.

7. Зобов`язати уповноважених осіб ПАТ «Національний депозитарій України» забезпечити виконання арешту майна шляхом позбавлення тимчасового права на відчуження, розпорядження та/або користування цінними паперами, які обліковуються на депозитарних рахунках, на які накладено арешт.

8. Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаних корпоративних прав, нерухомого майна, рухомого майна та грошових коштів.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1