УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 Справа №607/19836/25 Провадження №1-кс/607/5597/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 погоджене заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000707 від 23.09.2025, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райгородка Сватівського району, Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням із заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0000707 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000707 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як зазначає слідчий, згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX, яким затверджено Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено по даний час.

Згідно ч.3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводяться тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 (надалі - Закон України).

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно ч.8 «Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1455, перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 який усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан та військовозобов`язаним чоловікам віком від 18 до 60 років, заборонено перетинати державний кордон України, окрім випадків визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995, виник злочинний умисел на незаконне збагачення, шляхом організації та сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску на кордоні із Республікою Молдова.

З цією метою, ОСОБА_5 , який використовував нікнейми « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 » у месенджері «Telegram», у січні 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, вступив в злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_8 , яка використовувала нікнейми ОСОБА_9 , ОСОБА_10 », ОСОБА_11 у месенджері «Telegram» та ОСОБА_12 .

Так, ОСОБА_12 підшукував клієнтів, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, отримував від них грошові кошти за організацію незаконного переправлення через державний кордон України, передавав інформацію та контактні дані цих осіб невстановленій досудовим розслідуванням особі на ім`я ОСОБА_8 .

Поряд з цим, невстановлена досудовим розслідуванням особа на ім`я ОСОБА_8 , передавала отриману від ОСОБА_12 інформацію та контактні дані осіб ОСОБА_5 , а також відповідала за зустріч осіб, які перетнули державний кордон України на території Республіки Молдова та надання їм консультацій як себе поводити при спілкуванні із представниками правоохоронних органів.

У свою чергу ОСОБА_5 організовував перевезення клієнтів від їхнього місця проживання до м. Київ, заселяв їх в готелі, після цього організовував перевезення цих осіб до місця незаконного перетину через державний кордон України в Одеській області на кордоні із Республікою Молдова.

Надалі, ОСОБА_12 з метою полегшення реалізації свого злочинного умислу та підшукування клієнтів, які мають намір незаконно перетнути державний кордон України, залучив до своєї злочинної діяльності ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які прийняли пропозицію ОСОБА_12 та вступили із ним у злочинну змову.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 будучи обізнаним про встановлені на період дії воєнного стану правила перетину державного кордону України, діючи з відома та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , в кінці січня 2025 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено під час розмови із ОСОБА_16 повідомив останньому про те, що в порушення вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану», може організувати та посприяти йому у незаконному переправленні через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску за грошову винагороду.

Надалі, 20.03.2025, о 11.45 год., ОСОБА_13 , діючи з відома та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_16 через державний кордон України з корисливих мотивів, за попередньою домовленістю зустрівся із останнім у м. Борщів Чортківського району, Тернопільської області, поблизу Борщівської районної державної адміністрації. Під час зустрічі ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_16 , що перетин державного кордону України буде здійснюватися поза офіційними пунктами пропуску на кордоні із Республікою Молдова, і за це потрібно передати 13 000 доларів США. Надалі ОСОБА_13 дав ОСОБА_16 номер телефону ОСОБА_12 , який йому перед цим надіслав ОСОБА_15 та сказав, що їм обом необхідно зустрітись із ОСОБА_12 для обговорення деталей переправлення ОСОБА_16 через державний кордон України.

Після цього, ОСОБА_13 за допомогою мобільного зв`язку повідомив ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , що ОСОБА_16 готовий до виїзду.

В подальшому, ОСОБА_13 діючи з відома та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та ОСОБА_15 27.03.2025 о 12.54 год. за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_16 у м. Борщів Чортківського району, Тернопільської області, поблизу Борщівської районної державної адміністрації. Під час розмови ОСОБА_13 та ОСОБА_16 домовились що останній дасть ОСОБА_13 грошові кошти у сумі 5000 доларів США за організацію переправлення через державний кордон України, решта суми у розмірі 8000 доларів США ОСОБА_16 передасть ОСОБА_13 після того як перетне державний кордон України та буде перебувати у республіці Молдова. Окрім того, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 домовились зустрітись із ОСОБА_12 для узгодження деталей організації незаконного переправлення ОСОБА_16 через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску.

Надалі, ОСОБА_15 реалізовуючи свій злочинний намір направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_16 через державний кордон, поза офіційними пунктами пропуску України, 09.04.2025 організував зустріч ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_16 у м. Борщів Чортківського району, Тернопільської області, поблизу міського стадіону.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_12 спільно із ОСОБА_13 , діючи з відома та за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_15 ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_8 , 09.04.2025 о 12.54 год. зустрілись із ОСОБА_16 у м. Борщів Чортківського району, Тернопільської області, поблизу міського стадіону.

Під час розмови ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_16 що виїжджати можна в будь-який момент, при наявності у нього грошових коштів для цього, які він має залишити у ОСОБА_13 . Також ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_16 , що його заберуть інші особи з Тернополя та на автомобілі, довезуть до м. Київ, де його заселять в готель. Після ночівлі, ОСОБА_16 іншим автомобілем завезуть в м. Одеса, де також заселять у готель. Після ночівлі в м. Одеса, ОСОБА_16 переведуть через державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску в Одеській області у Республіку Молдова. Після цього ОСОБА_13 має передати грошові кошти ОСОБА_12 , які йому перед цим залишив ОСОБА_16 .

Надалі, 13.04.2025 ОСОБА_16 діючи за вказівками ОСОБА_12 о 12.15 год. зустрівся із ОСОБА_13 у с. Новосілка Чортківського району, Тернопільської області та передав йому грошові кошти у сумі 5000 доларів США, як частину із обумовленої суми грошових коштів за організацію та сприяння йому у незаконному перетину державного кодону України.

Після цього, 14.04.2025 ОСОБА_12 , з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_16 через державний кордон України, надіслав його контактні дані невстановленій досудовим розслідуванням особі на ім`я ОСОБА_8 , який у свою чергу зателефонував за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_5 та повідомив йому, що ОСОБА_16 передав частину грошових коштів та готовий до виїзду.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_16 через державний кордон України, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та невстановленою досудовим розслідуванням особі на ім`я ОСОБА_8 , використовуючи месенджер «Телеграм» із назвою аккаунту ОСОБА_6 14.04.2025 о 17.03 год. зателефонував до ОСОБА_16 та запитав чи готовий він до подорожі, а також повідомив йому, що зранку 15.04.2025 його заберуть із дому, при цьому повідомив, щоб ОСОБА_16 скинув йому геолокацію на карті звідки його необхідно забрати.

Надалі, ОСОБА_5 з метою полегшення реалізації свого злочинного умислу, для перевезення ОСОБА_16 з м. Тернопіль до м. Київ, залучив ОСОБА_17 , який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_5 .

В подальшому, 14.04.2025 о 17.50 год. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 та невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_8 , використовуючи месенджер «Телеграм» із назвою аккаунту ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслав ОСОБА_17 , геолокацію місцезнаходження ОСОБА_16 , з метою його доставлення із м. Тернопіль до м. Київ.

Надалі, 15.04.2025 близько о 09.25 год. ОСОБА_17 який не був обізнаний із злочинним умислом ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , приїхав на автомобілі марки «HYUNDAІ SONATA» н.з. НОМЕР_1 до визначеного місця а саме АЗС «БРСМ-Нафта», що у м. Тернопіль вул. 15 квітня 2в, де зустрів ОСОБА_16 , який сів на переднє пасажирське сидіння вказаного автомобіля. Після цього ОСОБА_17 разом із ОСОБА_16 поїхали автошляхом М30 (Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю) через м. Хмельницький в напрямку м. Київ де ОСОБА_16 повинні були заселити в готель та в подальшому на іншому автомобілі довезти до Одеській області, а саме до кордону із Республікою Молдова, де останній мав перетнути його поза межами офіційних пунктів пропуску.

Однак, 15.04.2025 о 10.48 год., на автошляху М30 (Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю) біля АЗС «WOG», на об`їзній дорозі смт. Підволочиськ Підволочиського району Тернопільської області, транспортний засіб «HYUNDAІ SONATA» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_17 в якому перебував пасажир ОСОБА_16 зупинений працівниками правоохоронних органів, а злочинні дії ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 ОСОБА_5 та невстановленої особи на ім`я ОСОБА_8 зупинені.

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні №0000707 від 23.09.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

25.08.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий зазначає, що підставами обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявність зазначених ризиків.

Метою обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

З урахуванням викладених обставин, слідчий вважає жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Слідчий вказує, що підозрюваний ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про необхідність прибуття до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій за її участю, у визначений час та місце не з`явився.

Водночас, за інформацією ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 28.08.2025 о 00.30 год. перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Рава-Руська» та станом на 23.09.2025 на територію України через офіційні пункти пропуску не повернувся.

У зв`язку із цим 17.09.2025 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Слідчий звертає увагу, що на 99 сесії (27.02 - 03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b,ii) Правил Організації. Таким чином, здійснення міжнародного розшуку підозрюваного ОСОБА_5 каналами Інтерполу можливе лише за умови отримання ухвали слідчого судді про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З врахуванням вищенаведеного, слідчий просить клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала з мотивів, у ньому наведених та просила його задовольнити.

Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст.193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Нормами ч.1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.ч. 1 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000370 від 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 25.08.2025 ОСОБА_5 в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, шляхом вручення повідомлення про підозру дружині підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_18 .

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.09.2025, оголошено підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_3.

23.09.2025 прокурором у кримінальному провадженні із кримінального провадження №0000370 виділено матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , за фактом організації та сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000707.

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 23.09.2025, досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протоколи допиту свідка ОСОБА_16 від 24.03.2025, 09.04.2025, 15.04.2025, 17.04.2025, з додатками;

-протокол про результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину від 16.04.2025;

-протокол про результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо відео контроль особи, відносно ОСОБА_16 від 28.04.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 15.04.2025;

-протокол проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 02.07.2025;

-протоколами огляду мобільних телефонів ОСОБА_5 від 19.07.2025, 20.07.2025;

-висновок судової експертизи відео звукозапису №СЕ19/120-25/8405-ВЗ від 14.07.2025;

-протоколи про результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - знаття інформації з електронних комунікаційних мереж від 06.06.2025.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики зазначенні у клопотанні слідчого, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, що виправдовує обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Відтак, усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний ОСОБА_5 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду як на території України так і поза її межами, з метою уникнення від відповідальності. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім цього, за інформацією ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 28.08.2025 о 00 год. 30 хв. перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Рава-Руська» та станом на 23.09.2025 на територію України через офіційні пункти пропуску не повертався.

Постановами заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 17.09.2025, 23.09.2025, оголошено підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук, у зв`язку із тим, що останній ухиляється від слідства та його місцезнаходження не відоме та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України досудове розслідування зупинено.

Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду має місце у даному випадку, оскільки матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Оцінюючи ризик впливу на свідків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування та суду, а відтак може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а беручи до уваги те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, на думку слідчого судді підозрюваний може чинити тиск, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні.

Також, на думку слідчого судді існує і ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може особисто або через третіх осіб може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз, на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

Відтак слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні, а прокурором в судовому засіданні доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні, з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного засобу ОСОБА_5 , слідчим суддею не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою, це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

У зв`язку із наведеним, клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 погоджене заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 слід задовольнити, обравши підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 погоджене заступником начальника відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1