ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/502/25 Справа № 711/8939/25 Категорія: ст.ст.176,179 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2025 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вороніж, Російської Федерації, громадянина України, проживаючогго за адресою: АДРЕСА_1 , який займається адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю №5290 від 28 вересня 2012 року, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України, з можливістю внесення застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОВС СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2023 року за №0000192 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.364-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 будучи виконуючим обов`язки голови Правління АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», в період часу з 22 червня 2023 року по 22 вересня 2023 року, зловживаючи своїми повноваженнями, всупереч інтересам юридичної особи, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, діючи в порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності на ринку природного газу та вимог діючого законодавства, умисно не уклав договір із постачальником природного газу, чим не здійснив закупівлю використаних АТ «ЧЕРКАСИГАЗ» обсягів газу у розмірі 903 539,57 куб.м., безпідставно, без договірних відносин, несанкціоновано використовуючи EIC код точки обліку 56ZO38A03A1B601T АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», створив умови для здійснення відбору природного газу з газотранспортної системи Оператор ГТС, в результаті чого державним інтересам в особі ТОВ «Оператор ГТС України», було спричинено тяжких наслідків на загальну суму 17 306 541,60 грн.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2025 року частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_7 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 листопада 2025 року із покладенням, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України на нього таких обов`язків:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд, залежно від провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) із свідками: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представником ОСОБА_13 потерпілого ТОВ «Оператор ГТС України».

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В мотивах прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про те, що стороною обвинувачення доведена причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, що свідчить про наявність підстав для застосування до підозрюваного в цьому кримінальному провадженні запобіжного заходу. Разом з тим, на думку слідчого судді, ризики, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається орган досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

На переконання слідчого судді, характер висунутої ОСОБА_7 підозри, відомості про його особу, в сукупності з конкретними обставинами кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , не доводять виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою, оскільки достатніх і обґрунтованих відомостей, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у клопотанні не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має сталі соціальні зв`язки, у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про те, що відносно підозрюваного доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, який забезпечить його належну процесуальну поведінку та сприятиме виконанню цілей кримінального провадження.

Окрім цього, слідчим суддею також було взято до уваги, що кримінальне провадження розслідується протягом значного часу, підозрюваний не ухилявся від явок за викликами органу досудового розслідування, постійно контактує із ним, будь-яких доказів допущених підозрюваним процесуальних порушень або його негативної поведінки немає. Крім того, підозрюваний, навіть після проведення обшуків, здійснював неодноразові виїзди за кордон та повертався, є діючим адвокатом, виконує обов`язки голови ОСББ, із 2023 року по теперішній час перебуває на посаді першого заступника голови правління АТ «Черкасигаз», тобто є особою із сталими соціальними зв`язками, із відповідальним ставленням, що формує довіру до нього навіть після оголошення йому підозри.

Також матеріалами клопотання не підтверджено та прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти встановленим органом досудового розслідування ризикам.

Враховуючи обставини кримінального провадження, а також особу підозрюваного, який самостійно з`явився до слідчого судді на повідомлену дату судового засідання щодо розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийнявши до уваги наявність в підозрюваного позитивних характеристик, міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що для запобігання тим ризикам, які існують, з врахуванням вище встановлених в судовому засіданні обставин, достатнім буде обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання із покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Підстав для застосування виключного запобіжного заходу тримання під вартою, слідчим суддею, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, а також особу підозрюваного, його процесуальну поведінку під час досудового розслідування, не було встановлено.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про те, що посилання сторони обвинувачення про наявність шкоди в сумі 17306541, 60 та необхідність застосування до особи застави саме в такому еквіваленті спростовується визнаною в судовому засіданні обома сторонами інформацією щодо накладення арешту на майно останнього з ціллю забезпечення цивільного позову в даному кримінальному провадженні на відповідну суму, а саме житлову квартиру, площею 150,4 кв.м. та паркомісце за цією ж адресою: АДРЕСА_1 , що також зменшує ризики, на які посилалася сторона обвинувачення, а наявність арешту, який не скасовувався стороною захисту, підтверджує про можливість застосування для забезпечення дотримання підозрюваним обов`язків саме особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки, на його думку, висновки суду не підтверджуються та суперечать доказам, дослідженим під час судового розгляду, просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2025 року, постановивши нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді триманя під вартою з утриманням у ДУ «Київський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування з можливістю внесення застави в розмірі 17 306 541,60 грн.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із неналежним виконанням особою своїх службових обов`язків через зловживання своїми повноваженнями, всупереч інтересам юридичної особи, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб, в результаті чого державним інтересам в особі ТОВ «Оператор ГТС України», було спричинено тяжких насліків на загальну суму 17 306 541,60 грн., за яке законом передбачено покарання у вигляді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на його думку, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та не забезпечить на належному рівні виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводить, що суд не дав належну оцінку тим ризикам, що були вказані у клопотанні, а саме те, що підозрюваний може умисно ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі, підозрюваний має прямий доступ до документів, інших речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального проовадження, які ще не були віднайдені стороною обвинувачення, оскільки досудове розслідування не закінчено. Усвідомлюючи, що вказані речі та документи можуть бути використані стороною обвинувачення як доказ вини ОСОБА_7 та маючи до них вільний доступ, він може знищити, сховати або спотворити їх, що буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Також, усвідомлюючи тяжкість покарання, ОСОБА_7 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховувавання від правоохоронних органів та суду, у тому числі, може спробувати покинути територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, перебуваючи на волі та використовуючи свої набуті в ході роботи соціальні зв`язки, в тому числі і між працівниками АТ «Черкасигаз» ОСОБА_7 може використовувати їх у своїх інтересах для впливу на свідків, які володіють інформацією щодо певних обставин у цьому кримінальному провадженні, зокрема матиме можливість чинити тиск, з метою останніх до зміни показів.

Також, на думку прокурора, існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

На апеляційну скаргу прокурора захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_8 було подано заперечення, в яких він, вказуючи на законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді, просить залишити ухвалу Придніпровського районого суду м. Черкаси від 01 жовтня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному проваженні без задоволення.

Зазначає про відсутність підстав для скасування судового рішення, оскільки прокурором не наведені обгрунтування (не підтверджено доказами) існування такої підстави, як невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також не наведено обставин, які підтверджують істотне порушення вимог КПК України,допущених слідчим суддею при його ухваленні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 щодо законності ухвали, яку просять залишити без змін, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) констатував, що Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства, водночас вимагаючи також, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, яка полягає в захисті людини від свавілля.

Таким чином, підставами для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність конкретних фактичних та правових підстав.

Розумність підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту й затримання, закріпленої в статті 5 Конвенції.

Відповідно практики ЄСПЛ «розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться в статті 5 пар 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин».

Вимога розумної підозри містить у собі два питання. Перше з них становить питання права: розумна підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом; друге питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного злочину.

Колегія суддів враховує, що стандарт переконання «розумна підозра» достатньо вимогливий, хоча значно слабкіший за стандарт «поза розумним сумнівом», який вимагається для кримінального засудження.

Апеляційний суд звертає увагу учасників провадження на те, що ця вимога не означає, що сторона обвинувачення навіть на ранніх стадіях розслідування, зобов`язана довести всі елементи правопорушення, оскільки цей стандарт не вимагає, щоб сторона обвинувачення мала докази, достатні для остаточного вирішення питання про винуватість особи, а тому правильність кваліфікації діяння, встановлення наявності чи відсутності в діях особи складу кримінального правопорушення на даній стадії слідчим суддею та судом не перевіряється, оскільки відноситься до повноважень суду при судовому розгляді справи.

Колегія суддів враховує, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_7 є обґрунтованою, а долучені до клопотання докази є такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила дане кримінальне правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя дослідив відомості, на яких ґрунтується вручена та оголошена підозра та перевірив достатність та належність цих відомостей для формулювання розумної підозри.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ретельно перевірялись при розгляді клопотання.

Частиною 3 статті 176 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є недостатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, яка підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, які на даній стадії є достатніми для висновку про обгрунтованість підозри. При прийнятті рішення слідчим суддею також було враховано практику Європейського суду з прав людини та п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя в ухвалі врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування того чи іншого запобіжного заходу. Зокрема, зазначено, що клопотання не містить обґрунтування того, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, а необхідність застосування виняткового запобіжного заходу жодним чином не доведена.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про існування ризику можливого незаконного впливу на свідків, однак, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, несудимий, визнав достатнім застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин кримінального провадження та наявності заявленого слідчим у клопотанні ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладленням на нього відповідних процесуальних обовязків..

Наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи про наявність відповідних ризиків, а саме спроб ОСОБА_14 здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку колегії суддів, також є безпідставними, оскільки доказів на підтвердження цього до клопотання не надано.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує й те, що в апеляційній скарзі прокурор не посилався на обставини, які можуть свідчити про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також, не посилався на те, що з часу постановлення слідчим суддею рішення про застосування особистого зобов`язання, ОСОБА_7 не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки або виявляє прояви негативної поведінки.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких суд частково задовольнив клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий у клопотанні, прокурор в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі в повному обсязі не довели обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Наведені обставини дають підстави апеляційному суду вважати, що забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваним можливо із застосуванням менш суворого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання.

За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Необхідності обмеження права ОСОБА_7 на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, без змін.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418,419,422, 532 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2025 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4