У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

10.12.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора (в режимі відеоконфперенції): ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 09.09.2019 під №0002392 (об`єднаного з кримінальними провадженнями від 14.10.2021 під №0001268, від 16.11.2021 під №0000874) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

На розгляді Херсонського міського суду Херсонської області у провадженні судді ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 30.03.2021 №01-09/879/21 у справі №766/20784/19, номер провадження 1-кп/766/1245/21 (звільнення судді ОСОБА_6 у відставку) та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження передано на розгляд судді ОСОБА_1 30.03.2021.

10.11.2021 та 29.11.2021 на розгляд Херсонського міського суду Херсонської області у провадження судді ОСОБА_1 надійшли кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України.

Відповідно до ухвал суду від 22.02.2022 кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263 КК України об`єднано в одне провадження з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 за наслідками роз`яснення відповідного права судом, заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України, підтвердивши обізнаність щодо наслідків закриття кримінального провадження.

Захисник підтвердив позицію обвинуваченого, зазначивши про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що перешкод для застосування ст. 49 КК України в частині кримінального правопорушення щодо ОСОБА_4 не вбачається.

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова Верховного Суду від 11.11.2020 справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

ІІІ. Встановлені органом досудового розслідування обставини

ОСОБА_4 01.09.2019 близько 04:35 години, перебуваючи біля кафе-магазину «Стекляшка», розташованого за адресою: м. Херсон, вул. Чорноморська, 27-А, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень у ході виниклого словесного конфлікту наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари кулаком лівої руки в обличчя справа в нижню щелепу, в результаті чого спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ІV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України в редакції, яка діяла станом на 01.09.2019 (дата вчинення інкримінованих ОСОБА_4 протиправних дій) відноситься до злочину середньої тяжкості, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості (п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України).

Таким чином строк давності для кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КК України становить п`ять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КК України).

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (постанова ВС від 11.11.2020 справа №455/229/17 (провадження №51-3298км20).

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину (п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого. Зокрема, ОСОБА_4 у період з 01.09.2019 по 01.09.2024 нового кримінального правопорушення, за вчинення якого було б ухвалено вирок, не вчинив, про що свідчить надана суду відповідь Департаменту інформатизації МВС України №38055/16-2025 від 30.09.2025, від слідства або суду за цей період не ухилявся.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки жодних обмежень з огляду на викладене, визначених діючим Кримінальним процесуальним кодексом України або Кримінальним кодексом України, не вбачається, а з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення на дату розгляду клопотання минуло п`ять років.

V. Інші питання, які вирішуються судом при постановленні ухвали

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ч. 1 ст. 124 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС Верховного Суду від 12.09.2022 справа №203/241/17).

Отже, заявлені стороною обвинувачення витрати на залучення експерта, здійснені за рахунок державного бюджету підлягають віднесенню на користь держави.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлену потерпілим ОСОБА_7 позовну заяву слід залишити без розгляду, що не суперечить ст. ст. 128, 129 КПК України, а також не позбавляє потерпілого права на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 122-124, 128-129, 284-288, 369, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши в цій частині кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 09.09.2019 під №0002392 (об`єднаного з кримінальними провадженнями від 14.10.2021 під №0001268, від 16.11.2021 під №0000874).

2. Витрати на залучення експерта в розмірі 110 гривень 70 копійок віднести на рахунок держави.

3. Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 25 368,64 гривень та моральної шкоди в розмірі 100 000 залишити без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, може бути оскаржена одночасно з оскарженням судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_8