УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 297/5080/24

провадження № 51- 313 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2025 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року,

встановив:

Берегівський районний суд Закарпатської області ухвалою від 19 листопада 2025 року задовольнив клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 таоголосив у міжнародний розшук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Обрав відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та зупинив судове провадження в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000371 від 28 вересня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК - до його розшуку.

Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 22 грудня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 залишив без задоволення, а ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2025 року -без змін.

У касаційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 не погоджується із оскаржуваними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій та просить їх скасувати в частині заочного застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 424 КПК ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Тому з огляду на зазначені положення КПК, ухвала Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є предметом оскарження в суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною 5 статті 331 КПК, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Водночас, частиною 5 статті 422-1 КПК передбачено, що ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Як убачається зі змісту наданих до касаційної скарги копій судових рішень, ухвала суду першої інстанції від 19 листопада 2025 року, якою, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, була предметом розглядусуду апеляційної інстанції, який ухвалою від 22 грудня 2025 року зазначене рішення залишив без змін.

Таким чином, з огляду на положення, передбачені ч. 5 ст. 422-1 КПК, вказане судове рішення апеляційного суду не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, без перевірки відповідності касаційної скарги вимогам ст. 427 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі наведеного, керуючись пунктом 1 частиною 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюобвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2025 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 22 грудня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3