УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові в залі судових засідань кримінальне провадження № 0000108 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження № 0000108 від 26.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України.

03.12.2025 до суду надійшло клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про звернення застави в дохід держави, клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підтримав, зазначив, що, обвинувачений неодноразово не з`являється у судові засідання без поважних причин, місце знаходження останнього не відоме, що свідчить про порушення покладених на нього процесуальних обов`язків та ухилення від суду, а тому наявні підстави для застосуванню заходів кримінально-процесуальної відповідальності звернення застави в дохід держави.

Заставодавець ОСОБА_5 , в судові засіданні призначені на 26.12.2025 та 28.01.2026 не з`явився, повідомлявся належним чином, заяви, клопотання до суду не надходили. Судом вживалися заходи щодо повідомлення застоводавця про дату, час та місце розгляду клопотання сторони обвинувачення, разом з цим поштова кореспонденція поверталася до суду без вручення у зв`язку із відсутність застоводавця за адресою його проживання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судові засіданні призначені на 26.12.2025 та 28.01.2026 не прибув, повідомлявся належним чином, заяви, клопотання до суду не надходили.

Заслухавши доводи сторони обвинувачення, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.

На розгляд до Київського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000108 від 26.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.190, ч.5 ст.361 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова від 01.11.2024, визначено головуючу суддю у справі: ОСОБА_7 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.11.2024 призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2026 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено заставу у розмірі 272 520,00 грн. У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з - під варти внаслідок внесення застави покладено на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснено ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Зобов`язано заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду. Попереджено заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно повідомлення державної установи «Харківський слідчий ізолятор» від 17.06.2025 за ОСОБА_4 внесено заставу; станом на 16.06.2025 ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.02.2016, кінець строку відбуття строку 20.06.2025.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2025 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 5 ст.190, ч. 5 ст. 361 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.190, ч.5 ст.361 КК України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , оголошено у розшук; надано дозвіл на затримання обвинуваченого, з метою його доставки до суду; виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження №0000108 від 26.01.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.190, ч.5 ст.361 КК України, присвоївши окремий номер виділеному матеріалу, в порядку, встановленому ст. 35 КПК України; зупинено розгляд кримінального провадження №0000108 від 26.01.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.5 ст.190, ч.5 ст.361 КК України до розшуку обвинуваченого.

20.11.2025 Київський районний суд м. Харкова ухвалив вирок відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190 КК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.12.2025 заяву судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 про самовідвід задоволено.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи №953/12405/25 н/п 1-кп/953/1121/25 між суддями від 04.12.2025, розподілено судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2025 відновлено кримінальне провадження № 0000108 від 26.01.2023 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 361 КК України, прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання не з`явився.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2026 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено заставу у розмірі 272 520,00 грн; у разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_4 з - під варти внаслідок внесення застави покладено на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Частиною 7 ст. 194 КПК України, передбачено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На час судового розгляду даного кримінального провадження, строк дії обов`язків, покладених судом, відповідно до ч.5,6 ст.194 КПК України, не продовжено.

Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи із системного аналізу норм КПК України, граничний строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не встановлений, а тому такий захід діє до його зміни чи скасування на підставах та у порядку, передбачених КПК. При цьому припинення дії обов`язків, покладених ухвалою на підозрюваного, обвинуваченого, жодним чином не впливає на дію самого запобіжного заходу, про що свідчить положення ч.7 ст.194 КПК України, відповідно до якого після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч.7 ст.42 КПК України протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Отже, на даний час стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави. Водночас матеріали справи не містять відомостей, що відносно ОСОБА_4 обов`язки встановленні ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2026 продовжувалися.

Матеріали справи не місять інформації про причини неявки в судове засідання заставодавця ОСОБА_5 ; сторона обвинувачення також такої інформації на надала.

Суд враховує, що 24.02.2022 Президент України ухвалив Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, згідно з яким воєнний стан запроваджується з 5:30 24.02.2022 строком на 30 діб. Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався і триває до цього часу. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Сторона обвинувачення не надала доказів того, що заставодавець ОСОБА_5 не призваний до лав Збройних сил України за мобілізацією, а тому в суду не має твердого переконання, що заставодавець ОСОБА_5 порушив обов`язки, як заставодавець, які визначенні ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2026.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, а тому на день прийняття рішення, суд не отримав переконливих доказів того, що обов`язки заставодавця ОСОБА_5 не виконувалися, чим сприяли поведінці обвинуваченого, з мотивів наведених вище.

Керуючись ст. 182, 194, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2025 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02.02.2026.

Суддя ОСОБА_1