печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

В обґрунтування вимог клопотання представник зазначає, що у накладенні ідпала потреба, оскільки будь-які процесуальні дії з вказаним майном впродовж всього часу, що майно перебуває під арештом, не проводилось. Крім того, зазначає, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025.

У судовому засіданні представник клопотання підтримав, просив задовольнити клопотання в повному обсязі та з підстав, викладених у клопотанні.

Прокурор чи слідчий у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Заслухавши думку представника, вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Будь-яке втручання державного органа у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" від 23.09.1982 р.). Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986 р.).

Аналогічний принцип відображено в актуальній правовій позиція ЄСПЛ у справі «Garayev v. Azerbaijan» від 02.02.2023, заява №30352/11, зокрема визначає, що оскільки утримання майна Заявника як доказу с заходом, який тимчасово обмежує користування та розпорядження майном, цей захід мас бути передбачений національним законодавством, переслідувати законну мету та бути їй пропорційним.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Судовим розглядом встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000883 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

У даному кримінальному провадженні встановлюються обставини щодо дій невідомих осіб, які від імені військової частини НОМЕР_1 без відповідних повноважень подали у Подільський районний суд м. Києва клопотання від 22.11.2024 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2023 у справі № 758/12566/23, на горіх кедровий загальною вагою 20 000 кг, який було ввезено ТОВ «Глобал Грінфуд» на митну територію України на підставі ВМД № 23UA48U9.

На підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/9246/25-к від 03.03.2025 слідчими проведено обшук місця проживання ОСОБА_4 та вилучено наступне майно: iPhone 14 imei НОМЕР_2 , iPhone SE imei НОМЕР_3 , блокнот зеленого кольору 2018, Ноутбук ASUS X550CC-XX127D із зарядним пристроєм.

Постановою слідчого від 03.03.2025 вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2025 № 757/9246/25-к накладено арешт на вказане майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку від 03.03.2025 в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000883 від 17.02.2025.

Як вбачається з ухвали про арешт майна, метою арешту є збереження речових доказів, оскільки містять на собі відомості, що є важливими для кримінального провадження та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Так з дня проведення обшуку та вилучення майна минуло понад п`ять місяців.

Разом з тим, слідчий суддя бере до уваги доводи представника, що за вказаний період з моменту вилучення та накладення арешту органами досудового розслідування не здійснено жодних процесуальних дій, не проводилося будь-яких досліджень - відсутні протоколи оглядів, не призначалися експертизи, не здійснювалися інші процесуальні дії, спрямовані на встановлення зв`язку вказаного майна з кримінальним правопорушенням, яке є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025.

Також слідчий суддя зважає на ту обставину, що жодних процесуальних дій щодо ОСОБА_4 також не проводилось, зокрема, не вручалося повідомлення про підозру, не проводилось допиту чи інших слідчих дій.

Вказані обставини прокурором чи слідчим не спростовані, оскільки в судове засідання вони не з`явились.

Крім того, враховуючи, що метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що прокурором чи слідчим не надано обгрунтованих доводів або доказів, що арештоване майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, тобто які саме відомості у вилученому майні, зокрема, техніці відносяться до кримінального провадження, або те, що дана техніка є засобом, предметом кримінального правопорушення або ж містить інформацію щодо кримінальних правопорушень.

Також, слідчий суддя також бере до уваги ту обставину, що вилучення майна відбулось 03.03.2025, а тому слідчий суддя вважає, що органу досудового розслідування надано достатньо часу для огляду та можливості належним чином дослідити вилучене майно на предмет інформації, що стосується обставин кримінального правопорушення.

Також в ухвалі про накладення арешту на майно відсутні будь-які посилання на обставини, які б підтверджували, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі арештованого майна або, що арештоване майно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, тобто були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а визнання слідчим чи прокурором того, чи іншого майна речовими доказами за відсутності передбачених законом критеріїв не тягне безумовного обов`язку слідчого судді у збереженні арешту.

Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Разом з тим, прокурором чи слідчим слідчому судді не надано обгрунтованих доводів, що вилучене майно, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки в судове засідання вони не з`явились.

Таким чином, суд вважає, що подальший арешт майна, який є тимчасовим заходом забезпечення, не відповідатиме меті кримінального провадження та буде надмірним втручанням у права особи володіти своїм майном.

Відтак, враховуючи, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя вважає доведеною ту обставину, що потреба в арешті майна відпала, оскільки слідчий або прокурор не з`явились у судове засідання та не висловили власну позицію щодо необхідності у забезпеченні арешту вказаного майна, а також не надано жодних доказів, які б підтверджували, що зазначене майно могло бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/12353/25-к від 25.03.2025, з майна, належного ОСОБА_4 , яке було вилучено під час проведення обшуку 03.03.2025 року, а саме з:

-iPhone 14 imei НОМЕР_2 ,

-iPhone SE imei НОМЕР_3 ,

-блокнота зеленого кольору 2018

-ноутбука ASUS X550CC-XX127D із зарядним пристроєм.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1