Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/469/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/3552/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницького від 25 вересня 2025 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янече, Новоархангельського району, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, перебуваючого на військовій службі в Збройних Силах України на посаді оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у званні «солдата», зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 17.00 год. 25.09.2025 року до 17.00 год. 23.11.2025 року.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницького від 25 вересня 2025 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 17.00 год. 25.09.2025 року до 17.00 год. 23.11.2025 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що військовослужбовець Збройних Сил України солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.06.2025 в порушення п.п. 2.1 (а) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР, п.2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п. 2.9. Водію забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та не маючи права керування транспортними засобами, керував мотоциклом «Forte», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить йому.

Керуючи вищевказаним транспортним засобом в темну пору доби по вул. Першотравнева в с. Кам`янече Голованівського району Кіровоградської області, з боку вул. Лисова в напрямку вул. Слави, проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР (п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…. і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), позбавивши себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок свого руху.

Під час подальшого руху, водій ОСОБА_7 діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинен був і міг їх передбачити, близько о 22 год. 20 хв. рухаючись у зазначеному напрямку із перевищенням дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи вимоги п. 12.1, 12.4, 12.9 (б) ПДР (п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год, п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7 цих Правил), не врахувавши дорожньої обстановки, яка полягала у наявності заокруглення ліворуч по напрямку його руху, на відстані 2 м до краю дороги та 38,8 м до електроопори №42 КТП 213, здійснив виїзд за межі проїзної частини дороги вліво по напрямку свого руху, де допустив наїзд на нерухому перешкоду, у вигляді купи каміння.

Тобто, грубе порушення водієм ОСОБА_7 вищевказаних вимог ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась та у результаті якої пасажир мотоцикла «Forte», реєстраційний номер НОМЕР_2 , неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: осаднення шкіри на відкритій частині лобної ділянки з ліва з переходом на ліву брову , гематоми у тьмяно-потиличній ділянці голови справа, крововиливу у м?які тканини цих ділянок, крововиливу під м?які мозкові оболонки головного мозку, забою головного мозку, уламкового перелому кісток склепіння черепа з переходом на кістки основи черепа; осаднення шкіри середній третині лівого передпліччя по задній поверхні; синця по тильній поверхні правої кисті з розповсюдженням на тильну поверхню 2-3-4 пальців, на фоні якого мілкі садна, осаднення шкіри у підреберній ділянці зліва, осаднення шкіри під пупком на животі, осаднення шкіри у над лопаточній ділянці зліва, осаднення шкіри у поперековій ділянці трохи зліва, численних мілких саден на лівій сідниці , осаднення шкіри у верхній третині лівого стегна по передньовнутрішній поверхні, осаднення шкіри у верхній третині лівої гомілки зліва від наколінника ; осадження шкіри у верхній третині лівої гомілки по внутрішній поверхні, осаднення шкіри у середній третині правої гомілки по передній поверхні на фоні якого рана та рани по тильній поверхні правої ступні , які у своїй сукупності належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від одержаної відкритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, уламковим переломом кісток склепіння та основи черепу.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено два ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України це ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідка та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні, в разі незастосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 не заперечує своєї провини в скоєнні транспортної пригоди, яка вчинена за його участі. Дуже жалкує щодо наслідків. Суд не врахував, що трагедія сталась не з навмисних дій ОСОБА_9 , а з причини порушення ним деяких правил дорожнього руху, які не міг своєчасно освідомити підзахисний. Причиною автопригоди була непередбачувана поведінка собаки, що кинулась напереріз прямуючому під керуванням ОСОБА_10 мотоциклу, яку не можна було запобігти.

Вказує, що ОСОБА_11 , не збирається переховуватись від органів слідства або впливати на потерпілих. Судом не враховано, що підозрюваний готовий та погоджується сплатити матеріальну шкоду родині загиблої. Слідчим Суддею не враховано стан здоров`я ОСОБА_12 результаті ДТП, він отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми:надриву капсули правої долі печінки; перелому зовнішньої стінки лівої орбіти без ознак консолідації; гематому калитки; переломів обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, закритого перелому латеральної щиколотки правої гомілки без зміщення, рани нижньої третини лівої гомілки, саден та гематом нижніх кінцівок. Та не звернув уваги на те, що на лівій нозі ОСОБА_9 встановлено апарат Єлізарова. Пересувався ОСОБА_11 на двох милицях, які відправили з ним до СІЗО. Бо без них він ніяк не може пересуватись. Крім того, суд не дав оцінку тому, що ОСОБА_7 перебуває на військовій службі у Збройних силах України на посаді оператора відділення безпілотних авіаційних комплексів взводу « десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 у званні «солдат». ОСОБА_11 двічі був поранений на фронті. Він знаходився на момент події в реабілітаційному режимі лікування, очікував висновку медичної військової комісії щодо придатності/непридатності несення військової служби в подальшому.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000366 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

25.09.2025 ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 286-1 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років. Крім того, врахував особу підозрюваного соціальний та сімейний стан, та насамперед обставини і характер вчиненого злочину, негативні його наслідки яким є смерть людини, що неможливо усунути чи відшкодувати будь-яким способом.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом єдиного обліку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 08.06.2025 (а.к. 2); протоколом огляду місця ДТП від 09.06.2025, де зафіксовано місце наїзду транспортного засобу «Forte» на купу каміння та іншу слідову інформацію, залишену на проїзній частині мотоциклом, розташування тіла загиблого ОСОБА_8 , стан дорожніх та погодних умов (а.к. 14-17); речовим доказом мотоциклом ««Forte», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який має мехінічні пошкодження кузова, що виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 (а.к.20-21); протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.к. 22-24); протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 (а.к. 25-26); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 (а.к. 27-28); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 (а.к. 29-30); висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 № 28 від 30.06.2025(а.к.31); висновком судово-медичної експертизи ( наявність алкоголю в крові) ОСОБА_7 № 2133 від 13.08.2025 (а.к.33); висновком комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 27.08.2025 (а.к.36-38); висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/8391- ІТ від 11.07.2025 (транспортно-трасологічні дослідження)(а.к.39); висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/8284- ІТ від 05.08.2025 (технічний стан мотоцикла)(а.к. 40); висновком інженерно-транспортної експертизи ( обставини ДТП) № 888/25-27 від 19.09.2025(а.к.41).

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які існують на даний час, а саме це ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та можливість підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, свідка та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставини справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірними та такими, що принижують його гідність у розмінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України правильно не визначив розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не враховано позитивно характеризуючи дані, не заслуговують на увагу, оскільки не є такими обставинами, які значною мірою знижують рівень існування обґрунтованих ризиків, які встановлені слідчим суддею та знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м.Кропивницького від 25 вересня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто, з 17.00 год. 25.09.2025 року до 17.00 год. 23.11.2025 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)