№ 1-кп/183/2576/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000245 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянин України, який має вищу освіту, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю згодний із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним проступку, в присутності захисника ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у порядку спрощеного провадження, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

В тексті обвинувального акту викладене клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

За результатами спрощеного провадження судом встановлено, що солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, і проходячи її на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст. 7, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», вимог ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів», діючи з прямим умислом, без мети збуту, 06 листопада 2025 року, приблизно о 14:00, проходив по вулиці Барикадна в м. Самар Дніпропетровської області, де на землі знайшов ізольований згорток чорного кольору із особливо небезпечною психотропною речовиною PVP масою 0,2859 г, яку помістив до лівої кишені вдягненої на ньому куртки та почав незаконно зберігати для подальшого власного вживання.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, винуватість ОСОБА_3 , у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушеннявизнаються судом обставинами, що пом`якшує покарання.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, за місцем проходження служби характеризується посередньо, раніше не судимий, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, з 2006 року неодноразово оглядався лікарем-наркологом, діагноз: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів, психостимуляторів, синдром залежності.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що ОСОБА_3 має постійний дохід, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання суд, виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення покарання у виді штрафу буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центу Міністерства внутрішніх справ України документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 2228 грн. 50 коп. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи № СЕ-19/104-25/43648-НЗПРАП від 11.11.2025 року).

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази: психотропну речовину PVP масою 0,2859 г.,що зберігається в камері зберігання речових доказів Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 2228 грн. 50 коп. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи № СЕ-19/104-25/43648-НЗПРАП від 11.11.2025 року).

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1