С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

11 вересня 2025 року в м. Києві

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 31.07.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025.

ІІ. Мотивувальна частина

18 серпня 2025 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах ОСОБА_4 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 31.07.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025.

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що 01.04.2025 детективами Національного антикорупційного бюро України за погодженням із Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою здійснено повідомлення про підозру адвоката ОСОБА_4 , нібито, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376-1 КК України, в рамках кримінального провадження №0000620.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 Інтернет-видання «Дзеркало тижня» опублікувало статтю: «ІНФОРМАЦІЯ_1. (ІНФОРМАЦІЯ_3) - за авторством ОСОБА_6 . Адвокат стверджує, що стаття містить інформацію, що становить таємницю досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000620 від 18.12.2023, яка перебувала у володінні лише детективів НАБУ, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні, зокрема анкетні дані осіб, які фігурують у кримінальному провадженні, у тому числі, осіб які не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, однак згадуються у процесуальних документах, строків проведення оперативно-технічних заходів щодо адвокатів, детального аналізу та строків отримання детективами НАБУ доказів у кримінальному провадженні, у тому числі висновків експертиз, які не надавались стороні захисту, тощо.

При цьому, журналістка у статті посилається на «наші джерела у правоохоронних органах», якими можуть бути лише детективи, включені до складу слідчої групи, зокрема - старший слідчої групи старший детектив Національного бюро Другого підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_7 .

Скаржник стверджує, що опублікована стаття викладена у принизливому форматі, містить велику кількість припущень та тверджень, які не містять доказів, а також зміст статті опосередковано викликав у стороннього спостерігача переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні злочинів.

Представниками ОСОБА_4 скеровано заяву про вчинення детективами групи детективів Національного антикорупційного бюро розголошення даних оперативно-розшукової діяльності та досудового розслідування, що призвело до приниження честі та гідності осіб, поєднано з порушенням презумпції невинуватості, що свідчить про можливе вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 387 КК України.

На виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду від 06.06.2025 по справі 760/12103/25, детективами Національного антикорупційного бюро України розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000345 від 12.06.2025 за ч. 3 ст. 387 КК України.

03.07.2025 адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на адресу Національного антикорупційного бюро України скеровано заяву про залучення до провадження у якості потерпілого.

07.07.2025 ним отримано постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду від 23.07.2025 по справі 760/19181/25, постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 07.07.2025 скасовано у зв`язку з її формальністю та не відповідністю обставинам кримінального правопорушення, та зобов`язано детектива повторно розглянути заяву про залучення ОСОБА_4 до провадження у якості потерпілого.

23.07.2025 адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , на адресу Національного антикорупційного бюро України скеровано доповнення до раніше поданої заяви про залучення до провадження у якості потерпілого.

15.08.2025 ним отримано повторну постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, датовану 31.07.2025.

Зазначену постанову Скаржник теж вважає необгрунтованою і просить її скасувати.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав клопотання про розгляд без його участі, підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Детектив Національного антикорупційного бюро України в судове засідання не з`явилась, будь-яких заяв, клопотань, пояснень на адресу суду не надсилала, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.

Неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність її задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Встановлено, що детективами Національного бюро Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000345 від 12.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.387 КК України, відомості щодо якого були внесенні за заявою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4

31 липня 2025 року старшим Національного бюро Першого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 винесено повторну постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000345 від 12.06.2025.

Положеннями ч.2 ст. 55 КПК України визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг.

У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди. Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, детектив, обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 вказує, що на даний час не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій завдано моральну шкоду. При цьому, детективом зазначається про те, що очевидність та достатність підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному окремому випадку, виходячи, в тому числі, з внутрішнього переконання особи, уповноваженої на прийняття відповідного рішення.

Поряд з цим, із оскаржуваної постанови від 31.07.2025 вбачається, що остання не містить вмотивованих обґрунтувань, оскільки обмежується лише загальними та формальними обставинами, констатуванням факту, що не здобуто фактів спричинення моральної шкоди заявнику. Поряд з цим, детективом у своїй постанові не зазначено, які саме слідчі (розшукові) дії нею були проведені для констатування відсутності фактів спричинення заявнику моральної шкоди та нанесення шкоди його честі та гідності.

З вказаного приводу суд вважає за необхідне відзначити практику Верховного Суду, який відзначив, що поняття «порушення презумпції невинуватості» охоплюється порушенням честі та гідності особи. Отже розміщення у засобах масової інформації будь-яких відомостей, які становлять таємницю досудового розслідування та висвітлення яких направлене на формування у суспільства образу вже винної особи без доведення її винуватості у суді може являтись порушенням честі та гідності.

Посилання детектива у своїй постанові на те, що для підготовки статті журналістом використовувались декілька джерел, не виключає сам факт можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 387 Кримінального кодексом України. При цьому зазначення у тексті постанови ряду статей інших Інтернет-видань із висновком, що відомості слідства були опубліковані раніше, не знаходить свого підтвердження, оскільки адвокатом надано посилання на ряд відомостей, які до 22.04.2025 жодним журналістом не публікувались (особисті відомості осіб, які не мають статусу підозрюваних у кримінальному провадженні, однак згадуються у процесуальних документах, строків проведення оперативно-технічних заходів щодо адвокатів, детального аналізу та строків отримання детективами НАБУ доказів у кримінальному провадженні, висновків експертиз, які не надавались стороні захисту, тощо).

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За таких обставин, постанова про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 носить у собі формальний характер, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність скасування постанови старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 31.07.2025 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000345 від 12.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.387 КК України, із зобов`язання повторного розгляду заяви ОСОБА_4 про залучення його потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 55, 303, 307 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1.Скаргу адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Скасувати постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 31.07.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025.

Зобов`язати уповноваженого у кримінальному провадженні №0000345 від 12.06.2025 детектива Національного антикорупційного бюро України повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про залучення його до кримінального провадження №0000345 у якості потерпілого.

2.Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: