Справа № 502/1957/25
УХВАЛА

02 лютого 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

обвинуваченої ОСОБА_3

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000034 від 04.06.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Ізмаїльського району Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

В ході судового розгляду відповідного кримінального провадження, 02.02.2026 прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 757 000 грн з покладенням, у разі внесення застави, на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а саме ч. 3 ст. 332 КК України за вчинення якого передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, у зв`язку із чим, враховуючи серйозність покарання, яке йому загрожує, може вдатись до спроб переховування від суду. Крім того, обвинувачений може вдатися до спроб незаконного впливу на свідків, які допитані лише під час досудового розслідування. Також, на думку прокурора, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим прокурор просив суд задовольнити клопотання.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні вказала, що ризики, на які посилається у своєму клопотанні прокурор, з огляду на поведінку обвинуваченого після застосовування відповідного запобіжного заходу, є абстрактними та необґрунтованими. З моменту затримання обвинувачений не порушує покладених на нього обов`язків, не має наміру переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інше кримінальне правопорушення. На підставі викладеного захисник просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також захисник заперечувала проти запропонованого прокурором розміру застави та просила суд визначити її розмір з урахуванням матеріального становища обвинуваченого.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку інших учасників судового провадження, проаналізувавши відповідні положення законодавства, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, оскільки санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає безальтернативне основне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що на підставі ухвали суду від 10.12.2025 обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 07.02.2026 та до вказаного строку неможливо завершити судове провадження.

Обґрунтованість повідомленої обвинуваченому підозри з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 332 КК України, була встановлена слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання до нього відповідного запобіжного заходу і не може бути перевірена судом до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду відповідного кримінального провадження.

Враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим, на переконання суду, вказана обставина свідчить про існування ризику вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, а також існування можливості переховуватися від суду.

Крім того, у кримінальному провадженні не допитані свідки сторони обвинувачення, у зв`язку із чим існує можливість впливу на них обвинуваченого у разі його перебування на волі, оскільки вони йому знайомі.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора в частині необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою з визначенням відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266 240 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які слід визначити тотожними з раніше покладеними на обвинуваченого обов`язками.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, продовжити на 60 днів, до 02.04.2026 року включно з утриманням обвинуваченого у державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвала про продовження строку тримання під вартою припиняє свою дію після 02.04.2026 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 266 240 грн, що становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня поточного року, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до Кілійського районного суду Одеської області або до прокурора;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному приводженні ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ) та іншою обвинуваченою ОСОБА_3 з приводу обставин кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого та повідомити про це уповноваженого прокурора Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та суддю Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до відповідної установи місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1