16 вересня 2025 року
Справа № 337/3257/25
Номер провадження 1-кп/337/448/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м.Запоріжжя

Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000466 від 21.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка, Покровського району, Дніпропетровської області,українця, громадянина України,офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2025 приблизно о 16 годині ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні кухні квартири АДРЕСА_3 , маючи умисел на викрадення офіційного документу, діючи з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі столу викрав платіжну банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_4 , яка є офіційним документом відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000 року, ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року, з метою її подальшого використання, а саме таємного викрадення з неї грошових коштів.

Відповідно до Законів України «Про інформацію», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про банки та банківську діяльність» ,Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого Правлінням Національного банку України від 08.10.1998 р. №414 та примітки до ст.358 КК України, вказана банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видані повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містять передбачені законом реквізити.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України, а саме викраденні офіційного документу з корисливих мотивів.

Крім того,17.05.2025 приблизно о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , достовірно знаючи про надходження потерпілій ОСОБА_4 пенсії на банківську картку № НОМЕР_1 у сумі 4900 гривень, маючи умисел на заволодіння вказаними коштами, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, в період дії правового режиму воєнного стану в Україні , який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, перебуваючи за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сорочинська, буд.28-а, з банкомату АТ «Ощадбанк» за № А0700034 зняв з банківської картки № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 3000,00 гривень та 19.05.2025 о 13 годині 52 хвилини, перебуваючи за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сорочинська, буд.28-а, з банкомату «ТОВО00184А00009 АТМ NCR6622» АБ «УКРГАЗБАНК», з банківської картки № НОМЕР_1 зняв грошові кошти у розмірі 2000,00 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 5000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про визнання винуватості від 30.06.2025 року, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_4 ,на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену в приміщенні Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області за адресою: м. Запоріжжя пр. Ювілейний, 30, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 та призначення йому покарання за за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі та за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3ст. 314 КПК Українипитання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 314 КПК Українипри прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно дост. 468 КПК Україниу кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4ст. 469 КПК Україниугода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що угода про визнання винуватості, яка укладена 30 червня 2025 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_4 відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства України та підлягає затвердженню.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_5 узгодженого покарання. Потерпіла ОСОБА_4 надала письмову згоду прокурору на укладення угод між прокурором та обвинуваченими, про що в матеріалах кримінального провадження наявна відповідна заява.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні беззаперечно визнав свою провину в повному обсязі та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Також, на виконання вимогст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений цілком розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Крім цього, суд переконався, що угода укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз, умови угоди не суперечатьКПК Українита закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обставини, які вказують на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, які просять суд затвердити угоду про визнання винуватості, врахувавши думку потерпілої, яка не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та повністю відповідає вимогам ст.469,470,472 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а саме: у викраденні офіційного документу з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які, у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку та до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який визнає свою провину повністю, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставини, що обтяжують покарання відсутні, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_4 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Згідно ч. 5ст. 65 КК Україниу випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності дост. 100 КПК України.

Скасувати арешт накладений ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2025 на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: чорні спортивні штани, чорну спортивну кофту з капюшоном, рюкзак чорного кольору.

На підставі викладеного, керуючись ст.314,368,371,373,374,472-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2025 року, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч. 4ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч. ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Арешт накладений ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.05.2025 на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме чорні спортивні штани, чорну спортивну кофту з капюшоном, рюкзак чорного кольору скасувати.

Речові докази : DVD-диск із відеозаписами КП «Міська дитяча лікарня №5» - залишити в матеріалах кримінального провадження; чорні спортивні штани, чорну спортивну кофту з капюшоном, рюкзак чорного кольору, які належать ОСОБА_5 -повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1