Справа № 307/2607/25
Провадження №1-кп/307/208/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

іменем України

06 жовтня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в місті Тячів, клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за №0000056, відомості про яке 13 лютого 2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працює, судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності військовослужбовця ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації, яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, строк дії якої також неодноразово продовжувався.

Згідно закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

ОСОБА_4 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04 березня 2022 року №9 на посаду стрільця 3 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до мобілізаційного плану, якого було 04 березня 2022 року зараховано до списків особового складу вказаної військової частини.

Згідно Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У такий спосіб, з моменту затвердження Указу Президента України "Провведення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на територіїУкраїни почав діяти правовий режим воєнного стану, який продовжує діяти і на даний час.

Вимогами статей 17, 65 Конституції України визначено, що захистВітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Стаття 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, правила внутрішнього порядку у військовій частині та ЇЇ підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут). Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління,штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Так, згідно з ст.ст. 5, 6 Статуту, внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань. Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Під час проходження військової служби, у відповідності до ст.ст. 6, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися вимог Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свій військовий обов`язок, не допускати негідних вчинків, точно й вчасно виконувати покладені на нього обов`язки.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України та законів України, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді стрільця 3 відділення 3 взводу 4 стрілецької роти вказаної військової частини, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про оборону України", ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно, небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування частини, 12 червня 2022 року, умисно, самовільно залишив тимчасовий пункт дислокації військової частини НОМЕР_1 , що в населеному пункті АДРЕСА_2 та був відсутній без поважних причин на військовій службі, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, до 11 червня 2025 року, а саме звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований в АДРЕСА_3 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини, військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

15 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У клопотанні також зазначено, що ОСОБА_4 добровільно звернувся з клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби. Також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження ОСОБА_4 проходження військової служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, раніше до кримінальної відповідальності не притягався за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України. Однак, оскільки ОСОБА_4 на даний час не придатний до військової служби, просив не зобов`язувати командира військової частини зарахувати останнього до списків особового складу.

ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що 28 червня 2025 року він добровільно повернувся на військову службу. 23 серпня 2025 року військово-лікарською комісією він визнаний непридатним до військової служби.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Згідно клопотання ОСОБА_4 від 15 липня 2025 року, останній повідомив слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 , прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 та командира військової частини НОМЕР_2 про те, що він має намір повернутися у свою військову частину для продовження проходження військової служби, у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України.

Із згоди ОСОБА_4 від 15 липня 2025 року відомо, що він згідний на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ст.401 КК України.

Згідно письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 від 08 липня 2025 року, командування військової частини НОМЕР_2 надає письмову згоду на продовження військової служби солдату ОСОБА_4 .

Із витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28 червня 2025 року відомо, що солдата ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 20 червня 2025 року № 524-РС на посаду солдата резерву запасної роти, який прибув з військової частини НОМЕР_4 АДРЕСА_4 , з 28 червня 2025 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 28 червня 2025 року № 193-РС призначити на посаду номера обслуги 3 кулеметного відділення 1 кулеметного взводу роти вогневої підтримки, ВОС 101533, шпк "солдат", вважати, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою та прибув до району ведення бойових дій.

Згідно свідоцтва про хворобу від 30 липня 2025 року № 2025-0801-1513-3720-0, ОСОБА_4 з 23 липня 2025 року по 30 липня 2025 року, перебував на обстеженні та лікуванні у військовій частині НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 . Захворювання ОСОБА_4 не пов`язане з проходженням військової служби, і останній непридатний до військової служби.

Із протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії від 23 серпня 2025 року № 2025-0823-1037-1266-3 (20 Регіональна ВЛК, м. Дніпро) відомо, що ОСОБА_4 визнаний непридатним до військової служби.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 09 вересня 2025 року, солдат ОСОБА_4 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 28 червня 2025 року по 23 липня 2025 року, та з 30 липня 2025 року по 09 вересня 2025 року.

24 лютого 2022 року Президентом України видано Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Крім того Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про оборону України" Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану".

Так, ч. 5 ст.401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно п. 1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної частини або місця служби для продовження військової служби.

Тобто, після набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінального провадження та звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності обов`язком, а не правом суду, є зобов`язання невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на момент подання до суду зазначеного письмового клопотання Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону до суду (18 липня 2025 року), ОСОБА_4 продовжував військову службу, однак, на час розгляду даного клопотання ОСОБА_4 звільнився із військової служби за станом здоров`я, оскільки визнаний непридатний до військової служби.

Прокурором направлено до суду дане клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Однак, з інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06 жовтня 2025 року відомо, що ОСОБА_4 04 березня 2022 року був призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . В подальшому, з 18 червня 2025 року по 27 червня 2025 року, проходив військову службу в військовій частині НОМЕР_4 . З 28 червня 2025 року по 09 вересня 2025 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . 22 вересня 2025 року ОСОБА_4 взято на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 26 вересня 2025 року ОСОБА_4 виключений з військового обліку із ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із (п.3 ч.6 ст.37) визначенням непридатності до військової служби.

У своєму клопотанні прокурор просить закрити кримінальне провадження№0000056, відомості про яке 13 лютого 2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності; зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 зарахувати до списків особового складу частини та поставити на всі види забезпечення військовослужбовця ОСОБА_4 ; зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що ОСОБА_4 є непридатний для проходження військової служби за станом здоров`я та виключений з військового обліку, суд вважає, що не може зобов`язати ОСОБА_4 прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби, як і не може зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 зарахувати до списків особового складу частини та поставити на всі види забезпечення військовослужбовця ОСОБА_4 , оскільки останній непридатний до військової служби.

А тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, слід відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Оскільки в провадженні суду матеріали кримінального провадження не перебувають, тому не має підстав для повернення таких матеріалів. В провадженні суду на розгляді перебуває лише клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, яке підлягає поверненню.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.ст. 284, 285-288, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, - відмовити.

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, - повернути для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Ухвала в порядку ч.11 ст.284 та ч.5 ст.288 КПК України оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1