Провадження № 1-кп/742/296/26
Єдиний унікальний № 742/18/26
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2026 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України,

установив:

Прокурор Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000551 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СД Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області знаходяться матеріали кримінального провадження за N?0000551 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України. У ході проведення дізнання встановлено, що 01.12.2022 ОСОБА_4 здійснила передоплату в сумі 6000 грн. за товар на картковий рахунок невстановленої особи, але товар їй не надійшов. 3 матеріалів кримінального провадження вбачається, що у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування, вчинено ряд слідчих (розшукових) дій, проведений допит потерпілої, отримано ухвали суду щодо тимчасового доступу до відомостей АТ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (м. Дніпро), надані на виконання доручення дізнавача згідно рапорту оперуповноваженого ВКП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 22.06.2025 особу, яка вчинила кримінальний проступок, встановити не вдалось.

Достатніх доказів, які б вказували на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, підозра жодній особі не пред?являлася і достатніх даних для пред?явлення підозри на даний час немає.

Згідно з матеріалів кримінального провадження кримінальне правопорушення вчинено 01.12.2022, а тому строки давності за вказаним вище діянням пройшли, з огляду на положення ст.49 КК України зі спливом 3 років, тобто 01.12.2025.

Враховуючи, що на даний час закінчився строк давності притягнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, до кримінальної відповідальності і особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлена не була, жодній особі підозра не пред?являлася, а тому керуючись ст.ст.36, 284 КПК України, просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв?язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно письмової заяви просив розгляд клопотання проводити без його участі. Клопотання підтримує, просить суд його задовольнити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши подане клопотання, приходить до наступних висновків.

17 жовтня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» за №187-ХІ від 04 жовтня 2019 року, який запровадив зміни до порядку здійснення кримінального провадження та його закриття.

Так відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому суд враховує, що згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Аналіз вищенаведених положень Кримінального процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч.1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

У п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 16.12.2022 внесено відомості до ЄРДР за №0000551 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України за фактом здійснення передоплати за товар на картковий рахунок, але товар не був отриманий.

Відповідно до наданих суду матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження, дізнавачем проведено допит потерпілого та отримано ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Вказане розслідування аж ніяк не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17 жовтня 2019 року, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України та матиме формальний характер.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті даного кримінального провадження, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.2, 7,9, 284, 369-372, 376 КПУ України, суд

П О С ТА Н О В И В :

В задоволенні клопотання Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України в порядку п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України - відмовити у повному обсязі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6