Провадження № 1-кп/337/10/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.12.2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.190 КК України у вчиненні кримінальних правопорушень за ознаками шахрайства, вчиненого повторно.

Обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце у 2018 році, останній епізод кримінального правопорушення датований кінцем вересня 2018 року.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності через закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності, пояснив, що розуміє наслідки закриття справи. На запитання суду обвинувачений пояснив, що під час досудового розслідування запобіжний захід йому не обирався. Про те, що справа була передана до суду та призначена до розгляду у 2018 році він не знав, повістки про виклик до суду він не отримував. До лютого 2019 року він проживав за адресою: АДРЕСА_2 , яка зазначена у обвинувальному акті. За місцем реєстрації він ніколи не проживав. В 2019 році він виїжджав проживати у м. Київ, потім жив у м. Миколаєві. Повернувся у м. Запоріжжя у 2020 році, та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Про те, що він викликався до суду та перебував у розшуку він не знав, ні від кого не ховався. В 2024 році працівники поліції йому зателефонували та сказали, що він у розшуку, після чого він з`явився до суду та протягом року брав участь в судових засіданнях.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі, мотивуючи це тим, що строки притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності не сплинули, оскільки він переховувався від суду, перебував у розшуку.

Потерпілі до суду не з`явились, у матеріалах справи наявні їх заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 частини 1 статті 49 КК передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини першої статті 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За частиною третьою статті 285 КПК, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до нетяжких злочинів, строк притягнення до відповідальності за якими складає 5 років.

Строк притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України закінчився у вересні 2023 року.

У зв`язку із цим, суд дійшов висновку, що станом на день розгляду клопотання строки притягнення до кримінальної відповідальності сплинули.

Судом було роз`яснено ОСОБА_4 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Обвинувачений пояснив, що розуміє наслідки закриття кримінального провадження, наполягав на задоволенні його клопотання.

Суд відхиляє доводи прокурора щодо неможливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності через те, що ОСОБА_4 ухилявся від суду, з наступних мотивів.

Так, згідно ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22) міститься висновок щодо застосування норми права, відповідно до якого у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення. Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

Під ухиленням від слідства або суду варто розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (постанова Верховного Суду України від 19 березня 2015 року у справі № 5-1кс15).

Верховний Суд у постанові від 02.03.2023 року по справі № 382/1118/21 вказав, що під час з`ясування, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Стаття 335 КПК України надає суду право зупинити судове провадження, якщо обвинувачений ухиляється від явки до суду до його розшуку.

З матеріалів справи видно, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 був направлений до суду 04.01.2019 року і переданий в провадження судді ОСОБА_6 .

В акті вказані дві адреси обвинуваченого. Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 та адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повістки про виклик обвинуваченого були направлені судом за місцем реєстрації ОСОБА_4 (а.с. 2, 29). Повістки повернулись за закінченням строку зберігання. За місцем проживання обвинувачений не повідомлявся.

14.02.2019 року справа була передана у провадження судді ОСОБА_1 (а.с. 38, 39).

18.03.2019 року суд постановив здійснити примусовий привід обвинуваченого в судове засідання (а.с. 47).

В судове засідання ОСОБА_4 доставлений не був, місцезнаходження обвинуваченого не було встановлено (а.с. 55).

25.04.2019 року суд оголосив ОСОБА_4 у розшук (а.с. 61).

13.05.2019 року начальник Хортицького ВП ГУНП в Запорізькій області повідомив, що була заведена розшукова справа (а.с. 63).

22.07.2022 року начальник СКП ВП №5 ГУНП в Запорізькій області повідомив суд про те, що розшукова справа була знищена у зв`язку із загрозою силового захоплення адміністративної будівлі відділення поліції (а.с. 66).

В подальшому суд повторно надав копію ухвали про розшук для виконання та періодично отримував повідомлення про те, що місцезнаходження ОСОБА_4 невідоме, розшук триває (а.с. 68,70,72,74).

21.03.2024 року ОСОБА_4 був доставлений до суду, повідомив свою адресу проживання у м. Запоріжжі, свій номер мобільного телефону у зв`язку із чим, 21.03.2024 року провадження було відновлено (а.с. 78).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_4 не був належним чином повідомлений за місцем свого фактичного проживання про судові засідання у 2019 році.

Судом не було встановлено жодних умисних дій, вчинених ОСОБА_4 з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Прокурор, який заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, не надав суду відомостей про те, які заходи, спрямовані на розшук і затримання обвинуваченого, були змушені вживати правоохоронні органи протягом 2019-2024 років.

Відомості, що знаходяться у матеріалах справи свідчать про те, що ці заходи обмежувались повідомленням про заведення розшукової справи.

Отже суд вважає, що положення частини 2 статті 49 КК України не підлягають застосуванню у даній справі, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_4 ухилявся від суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 285 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України, - закрити.

Повний текст ухвали оголошений 29.09.2025 року о 12-45 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1