Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/29/26
Категорія 304 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року

Житомирський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2025 року про повернення скарги,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2025 року скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернуто особі, яка її подала. Також слідчим суддею роз`яснено заявнику, що він має право повторно звернутись зі скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку на звернення до слідчого судді.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що скарга була подана після закінчення строку, передбаченого ст. 304 КПК України та заявником не було подано клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та повернути скаргу для розгляду до слідчого судді. Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною. Стверджує, що бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР має триваючий характер, а тому могла бути ним оскаржена лише після винесення та отримання заявником відповідної постанови про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР. За відсутності такої постанови за заявою ОСОБА_5 він був позбавлений можливості дізнатися результати розгляду даної заяви та, відповідно, оскаржити бездіяльність. Вважає безпідставними висновки слідчого судді про те, що дана бездіяльність мала бути оскаржена лише до 26.11.2025, так як вперше отримав інформацію щодо своєї заяви лише 19.12.2025. Тому вважає, що строк на оскарження бездіяльності має рахуватися саме з 19.12.2025, який, відповідно, не був пропущений заявником.

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, в апеляційній скарзі та заяві просив проводити розгляд його апеляційної скарги без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, тому суд розглядає справу без його участі.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження, справа № 295/18051/25, вбачається, що 14.11.2025 року ОСОБА_5 звернувся до органу досудового розслідування із заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 214 КПК України.

На своє звернення від 28.11.2025, 19.12.2025 ОСОБА_5 отримав відповідь від другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, що відомості за поданою заявою від 14.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені.

Зі скаргою на невнесення відомостей до ЄРДР в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник звернувся до слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира 22.12.2025 року. При цьому, питання про поновлення строку на оскарження бездіяльності заявником не піднімалось.

Відповідно до КПК України, окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до ч .ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_5 було дотримано.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

В свою чергу, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.304 КПК України, скарги на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.304 КПК України, скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення повертається особі, яка її подала.

Відповідно до положень ч.1 ст.214 КПК України, внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ст.115 КПК України, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, десятиденний строк для подання скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей.

У підпункті 1 пункту 1 Узагальнень Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року за №9-49/0/4-17 судам (слідчим суддям) надані роз`яснення, що «у судовій практиці проблемним є питання моменту, з якого починається обчислення строку звернення зі скаргою на аналізований вид бездіяльності. Беручи до уваги положення ч.1 ст.214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч.5 ст.115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей. Наприклад, якщо такий 24-годинний строк завершився о 20:00 год. 07 жовтня, то перебіг строку оскарження починається з 08 жовтня».

З урахуванням викладеного, зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, заявник мав право звернутись протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності, тобто після спливу 24 годин, які відведені КПК України, на вирішення питання щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, який обраховується з моменту отримання повідомлення про вчинення злочину.

Отже, заявник повинен був звернутись зі скаргою, з урахуванням положень ч. 7 ст. 115 КПК України, до 26.11.2025 року, що ним однак зроблено не було.

Дата отримання відповіді з другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, не впливає на порядок обрахунку строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення бездіяльності, оскільки уповноваженою особою органу досудового розслідування не передбачено винесення постанови за наслідками розгляду відповідного звернення.

Зазначені обставини та відсутність клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності унеможливлювали розгляд слідчим суддею скарги, оскільки слідчий суддя самостійно, без відповідного клопотання, не вправі був вирішувати таке питання.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що він звернувся зі скаргою до слідчого судді у строк визначений законом, оскільки невнесення відомостей є триваючою бездіяльністю, а тому строк на її оскарження має рахуватися з дня отримання відповіді ОСОБА_5 на свою заяву - є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону.

З огляду на пропуск ОСОБА_5 строку на оскарження бездіяльності та відсутності відповідного клопотання щодо його поновлення, як того вимагає ч.1 ст.117 КПК України, твердження апелянта про необгрунтованість оскаржуваного рішення слідчого судді є безпідставними.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Разом з цим, практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.5 ст. 9 КПК України, має застосовуватися у національному законодавстві як джерело права, свідчить про те, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (справа «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», справа «Девеер проти Бельгії»).

«Право на справедливий суд» - як складова справедливого судового розгляду не є абсолютним, оскільки воно підлягає допустимим обмеженням і регламентується з боку держави.

Застосована норма не обмежує доступу до правосуддя, оскільки врегульовує дотримання процедури звернення до суду та, з урахуванням поставлення перед судом питання щодо поновлення строку на оскарження певної бездіяльності з наведенням причин поважності пропуску цього строку, надає можливість суду, з дотриманням принципу змагальності сторін, вирішити питання стосовно прийняття скарги до розгляду.

Отже, вказане вище свідчить, що слідчий суддя, в порядку ст.304 КПК України, правильно визначився з обставинами справи та надав їм належну оцінку, повернувши ОСОБА_5 скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР та роз`яснивши право на повторне звернення зі скаргою з клопотанням про поновлення відповідного строку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2025 року є законною та підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23 грудня 2025 року, якою скаргу повернуто особі, яка її подала - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8