Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/155/25
Єдиний унікальний №733/2140/25
Вирок

Іменем України

26 листопада 2025 року м.Ічня Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 13.05.2025 року до ЄРДР за №0000147 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, студента ДПТНЗ «Ічнянський професійний аграрний ліцей», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого Ічнянським районним судом Чернігівської області 23 червня 2025 року за ч.1 ст.309 КК України до одного року пробацційного нагляду , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у травні 2025 року (точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) будучи зареєстрованим в мобільному додатку багатоплатформового зашифрованого фриміум клауд месенджеру «Telegram» (надалі «Telegram») під власним нікнеймом проводив листування зі своїм знайомим ОСОБА_5 , де останній повідомив про можливий заробіток у мережі Інтернет та запропонував його ОСОБА_3 , на що останній погодився. Через деякий час ОСОБА_3 надійшло повідомлення в мобільний додаток «Telegram» від невстановленої у ході досудового розслідування особи з нікнеймом «.» щодо можливості отримання заробітку.

Так, під час листування в «Telegram» вказана невстановлена у ході досудового розслідування особа, зареєстрована під нікнеймом «.», повідомила ОСОБА_3 про те, що вона здійснює механізм проведення переказу грошових коштів за рухом по банківським карткам, що є протиправною діяльністю у сфері шахрайського заволодіння грошовими коштами невідомих осіб із застосуванням електронно - обчислювальної техніки та запропонувала йому разом із нею застосовувати такий механізм, тобто здійснювати протиправні дії, на що ОСОБА_3 погодився, спираючись на можливість заробітку.

Відповідно до чіткого плану, невстановлена у ході досудового розслідування особа (група осіб) повинна ввівши в оману потерпілу особу отримати доступ до її банківського рахунку після чого здійснити переказ незаконно отриманих із застосуванням електронно - обчислювальної техніки грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 мав здійснити переказ отриманих коштів на інші банківські рахунки для подальшого виводу незаконно отриманих коштів.

У послідуючому, 12.05.2025 близько 19 год. 00 хв. невстановлена у ході досудового розслідування особа, шляхом незаконного використання електронно - обчислювальних технологій, спілкуючись по мобільному зв`язку з потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від імені працівника служби безпеки «Приватбанку», ввівши останню в оману, щодо процедури отримання допомоги ООН здійснив блокування банківських рахунків потерпілої за номерами карткових рахунків АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , та отримав доступ до грошових коштів потерпілої ОСОБА_6 , після чого грошові кошти переказав на рахунок отримувача № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 двома транзакціями на суму 19000 грн. та на суму 6200 грн.

Частину зазначених грошових коштів у розмірі 20000 грн. в подальшому 13.05.2025 о 08:52:38 год. були обготівковані (відбулось зняття готівки) ОСОБА_3 у банкоматі АТ КБ «Приватбанк», який знаходиться у магазині «СИТИ МАРКЕТ» (САСN8747) за адресою: м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область, вул. Воскресінська, буд.2 з комісією в сумі 200 грн., а іншою частиною грошових коштів у сумі 5 000 грн. ОСОБА_3 розпорядився шляхом розрахунку за продукти харчування в магазинах м. Ічня банківською карткою.

Допитаний як обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю і дав показання щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення так, як це викладено вище. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд кримінального провадження без її участі.

Роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України та вислухавши їх думку щодо можливості її застосування, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, вважає за можливе у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України обмежити дослідження доказів у провадженні допитом обвинуваченого ОСОБА_3 і дослідженням матеріалів провадження, що характеризують його особу, та не досліджувати інші докази щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні шахрайства, вчиненого шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки і кваліфікує його дії за ч. 4 ст.190 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким

злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній є студентом ДПТНЗ «Ічнянський професійний аграрний ліцей», за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за допомогою не звертався.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 , беручи до уваги відомості про його особу та поведінку, слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, і яке буде відповідати принципу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Також суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 , враховуючи його молодий вік, без відбування покарання, а тому відповідно до ст.75 КК України звільняє останнього від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, згідно з матеріалами справи 23.06.2025 Ічнянським районним судом розглянуто інше кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України та того ж дня постановлено обвинувальний вирок, яким ОСОБА_3 призначене покарання у виді 1 року пробаційного нагляду. Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_3 засуджується зараз, вчинено ним в травні 2025 року, тобто до постановлення попереднього вироку.

Отже, після постановлення 23.06.2025 Ічнянським районним судом вироку відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України судом встановлено, що останній винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, за яке він засуджується зараз.

Приписами ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

Так, відповідно до частини 4 вказаної статті кримінального Закону, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання визначається за правилами, передбаченими частинами 1-3 цієї статті, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання в новому (другому) вироку. У цьому разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Водночас призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України має ряд особливостей, одна з яких полягає в тому, що в разі, коли особа засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, а за наступним вироком звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що 23 червня 2025 року вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік. Вказаний вирок набув законної сили та був звернутий до виконання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується на даний час, було вчинено в травні 2025 року, тобто до постановлення попереднього (першого) вироку Ічнянського районного суду від 23 червня 2025 року.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про реальне відбування призначеного покарання зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі, з урахуванням попереднього вироку, не застосовуються, а кожний вирок - попередній, за яким особі призначено покарання, що належить відбувати реально, та новий, за яким вона звільнена від відбування покарання з випробуванням, виконується самостійно.

Під час досудового розслідування обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту, який необхідно залишити без змін до набрання вироком законної сили

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на її користь матеріальних збитків, завданих завданих кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд вважає позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Процесуальні витрати, відповідно до положень ст.122 КПК України відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 96-1, ст. 96-2, ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 371, 373-376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим ч.4 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 23 червня 2025 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з визначенням кола обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ), 25200 (двадцять п`ять тисяч двісті) грн.00 коп. завданої шкоди.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: телефон марки «Редмі 12», поміщений до спецпакету №WAR1301402 та телефон марки «Tecno Spark», поміщений до спецпакету №WAR1301403, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ВП №2 (м.Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1