Провадження № 1-кп/643/1078/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025

01 жовтня 2025 року місто Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000582, внесеному до ЄРДР від 02.07.2024, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працевлаштованого, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 01.07.2024 приблизно о 22:50, перебуваючи на переході станції метро «Ім. О.С. Масельського» у м. Харкові, знайшов залишений невстановленою особою паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору та, будучи особою, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, будучи обізнаним про методи розповсюдження психотропних речовин та наркотичних засобів шляхом «закладок», припустив що всередині містяться психотропні речовини, які він може залишити для власного вживання. В цей час у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне придбання психотропних речовин без мети збуту, реалізуючи який, ОСОБА_2 забрав зазначений згорток, розгорнув та, переконавшись, що всередині міститься психотропна речовина, сховав згорток у свій рюкзак, тим самим незаконно придав та почав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено.

01.07.2024 ОСОБА_2 приблизно о 23:00, зберігаючи у своєму рюкзаку паперовий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, будучи пасажиром таксі «2000», на автомобілі «Toyota Camri» д.н.з. НОМЕР_2 доїхав до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , тим самим незаконно перевіз особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

Протиправна діяльність ОСОБА_2 , пов`язана з незаконним зберіганням особливо небезпечної психотропної речовини, була припинена працівниками поліції, які у період часу з 23:50 01.07.2024 до 00:14 02.07.2024 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Нескорених,68 виявили та вилучили у 68 виявили та вилучили у ОСОБА_2 паперовий згорток із речовиною білого кольору, яка мстить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, масою 0,2619 грама, яку ОСОБА_2 незаконно придбав, перевозив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшла заява ОСОБА_2 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Добросовісність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник ОСОБА_7 .

Також із змісту обвинувального акту вбачається клопотання прокурора розглядати вказаний обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому заїданні на підставі правил ч.1 ст. 302 КПК України.

Отже, вищевикладене свідчить про те, що замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що останній не судимий в силу ст.89 КК України, не працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно копій свідоцтва про народження є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В матеріалах кримінального провадження мститься службова характеристика, із змісту якої вбачаєтеся, що солдат ОСОБА_2 , зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_3 наказом №320 від 07.11.2024, перебував на посаді командира 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 3 штурмової роти ВЧ НОМЕР_3 . За час виконання службових обов`язків зарекомендував себе з негативного боку.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_2 не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого та враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного, його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання в даному випадку, а також особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті, за якою ОСОБА_2 притягається до кримінальної відповідальності у виді обмеження волі, без відбування покарання, у зв`язку з чим звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши правила ст.ст. 75,76 КК України, оскільки суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства.

Суд не призначає ОСОБА_2 покарання у вигляді мінімального розміру штрафу, про що останній просить, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2 не працевлаштований, а доказів того, що останній працює неофіційно чи має дохід для сплати суми штрафу, суду не надано.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не завдана.

Викривач у кримінальному провадженні відсутній, матеріальна винагорода не пропонувалась.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

По справі є судові витрати за проведення судової експертизи №СЕ-19/121-24/19229-НЗПРАП від 11.07.2024 в розмірі 2650,48грн., сплату яких суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до правил ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 від призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов`язавши ОСОБА_2 відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят)грн., 48 копійки.

Речові докази: полімерний згорток, опечатаний биркою з написом: Харківський НДЕКЦ МВС України «Висновок: №СЕ-19/121-24/19229-НЗПРАП від 11.07.2024. №КП (справи) №0000582 Вид експ. (досл) 8.6. Вміст упаковки порошкоподібна речовина, речовина рослинного походження, первинне пакування П.ІБ, підпис експерт ОСОБА_8 (ПІДПИС) та печаткою №9, що направлений на відповідальне зберігання до Управління логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області згідно квитанції№1512 від 08.08.2024 знищити; DVD диск із відеозаписом огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Ювілейний,53, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення. Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1