Справа № 203/6665/25
Провадження № 1-кс/0203/4095/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю в режимі відеоконференції скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04.06.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0006052, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.04.2025 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України,

встановив:

17 вересня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04 червня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0006052, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.04.2025 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

В своїй скарзі він зазначив, що 28 листопада 2024 року під час судового засідання Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в якому розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_3 повідомив про застосування до нього під час досудового розслідування недозволених методів слідства. На підставі цієї заяви до ЄРДР було внесено відомості про можливе кримінальне правопорушення та розпочате досудове розслідування у проваджені № 0006052. 04 червня 2025 року слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0006052. З вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її передчасною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки в рамках кримінального провадження не було вжито низку слідчих заходів, у зв`язку з чим скаржник просив скасувати постанову слідчого від 04 червня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0006052, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.04.2025 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Скаржник в судовому засіданні підтримав доводи викладені у скарзі та просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, на ухвалу суду надав матеріали кримінального провадження № 0006052.

Заслухавши думку скаржника, дослідивши доводи скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0006052, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як з`ясовано суддею Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області розглядається справа № 182/1138/24 (провадження № 1-кп/0182/848/2024) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. В судовому засіданні 28 листопада 2024 року ОСОБА_3 повідомив про застосування відносно нього недозволених методів ведення досудового розслідування, що мало місце під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 зі сторони працівників Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2024 року було направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

З метою перевірки зазначених пояснень ОСОБА_3 слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводив досудове слідство у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0006052.

Постановою слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04 червня 2025 року, внесене до ЄРДР кримінальне провадження під № 0006052 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України, в якому жодній особі про підозру не повідомлялося, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за встановленої відсутності в діянні складу злочину, що відповідає передбаченому порядку згідно ч.4 ст.284 КПК України. За змістом мотивувальної частини оскарженої постанови висновки слідчого засновані на показаннях допитаних в якості свідків працівників Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області на засадах презумпції їх невинуватості за відсутності підтвердження показань, зокрема, ОСОБА_3 добутими з об`єктивних першоджерел фактичними даними обстановки його затримання та слідів зміни стану здоров`я з цього моменту під юрисдикцією правоохоронного органу. Тобто, провадження закрито по суті з мотивів відсутності події супроводжуваного насильством та погрозами злочинного перевищення влади працівниками правоохоронного органу.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим (детективом) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчий суддя враховує, що жодних підстав, які б перешкоджали ОСОБА_3 під час обрання запобіжного заходу звернутись із заявою до слідчого судді про застосування відносно нього недозволених методів ведення досудового розслідування, встановлено не було. Натомість він зробив відповідні заяви лише через значний час під час дослідження доказів обвинувачення, які для нього є несприятливими.

При вирішенні питання щодо достатності зібраних слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтаві, доказів у кримінальному провадженні № 0006052, слідчий суддя виходить з наступного.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч.5 ст.40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст.22 цього Кодексу пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст.93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Відповідно, вжиті слідчим заходи перевірки, щоб розвіяти сумніви у застосуванні до ОСОБА_3 погроз не більше, ніж виправданої його поведінкою в обставинах затримання і проведення оперативно-розшукових заходів, за практикою тлумачення Європейським Судом з прав людини в § 71 рішення від 14.03.2002 у справі «Пол і Одрі Едвардс проти Сполученого Королівства» [ECHR 2002-II (скарга № 46477/99)] можуть вважатися ефективним розслідуванням скарги останнього на жорстоке поводження в межах розсуду процесуальної самостійності слідчого відповідно до засад законності кримінального провадження за ч.2 ст.9 КПК України.

Разом з тим, у справі, де фігурує особа, яка перебуває під вартою під контролем сторони обвинувачення, за практикою тлумачення сумнівів у доведеності вини Європейським Судом з прав людини в § 100 рішення від 27.06.2000 у справі «Салман проти Туреччини» [ECHR 2000-VII (заява № 21986/93)] події перебігу провадження у справі повністю чи більшою мірою належать до сфери виключно обізнаності державного обвинувачення, а обґрунтовані припущення фактів виникають стосовно наслідків жорстокого поводження за час перебування під вартою, позаяк не для самого факту такого поводження, що має бути доведений потерпілим ОСОБА_3 , який не скористався своїм правом за ст.56 КПК України своєчасно вжити заходів для звернення за правовою допомогою з метою фіксації застосування до себе психологічних дій, а заявив про такі події, коли, навіть, теоретична можливість їх перевірки в процесі ефективного і ретельного розслідування з альтернативних джерел, вже відсутня.

Водночас, слід врахувати, що надання вказаних пояснень ОСОБА_3 , який є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тому заява про застосування недозволених методів слідства, яка не супроводжується докладними поясненнями, що саме і коли відбувалось, може бути тактикою захисту від кримінального обвинувачення.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, розпочатого 22 квітня 2025 року з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0006052, перевіривши постанову слідчого від 04 червня 2025 року про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину за ч.2 ст.365 КК України на предмет її законності та обґрунтованості в частині дотримання інтересів ОСОБА_3 , дійшов у судовому засіданні відповідно до ч.6 ст.284 КПК України стійкого внутрішнього переконання у правильності, по суті, рішення про закриття кримінального провадження, яке не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань внаслідок використання процесуальних прав і статусу потерпілого всупереч його призначенню у демократичному суспільстві без належної добросовісності з метою ухилення від кримінальної відповідальності, з огляду на що підстави для задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 305, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 04.06.2025 р. про закриття кримінального провадження № 0006052, відомості про яке внесено до ЄРДР 22.04.2025 р. за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили в порядку, передбаченому ст.532 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 16.12.2025 р. о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1