Провадження №1-кс/523/8123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Пресипського районного суду м. Одеси клопотання ст. слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області ст. лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинівка Білгород-Дністровського району Одеської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення просить продовжити підозрюваному, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, без визначення застави.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 08.07.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, та за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється відділом Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 року о 05-00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_9 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023), від 01.05.2023 № 254/2023 (затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023), від 26.07.2023 № 451/2023 (затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023), від 06.11.2023 № 734/2023 (затверджений Законом України № 3429-IX від 08.11.2023), від 05.02.2024 № 49/2024 (затверджений Законом України № 3564-IX від 06.02.2024), від 23.07.2024 № 469/2024 (затверджений Законом України № 3891-ІХ від 23.07.2024), від 28.10.2024 № 740/2024 (затверджений Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024)

В розумінні положень ст. 2 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

На початку листопада 2024 року до громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході спілкування в месенджері (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) "Telegram" звернувся невстановлений співробітник розвідувального органу держави-агресора - Російської Федерації, який знаходився у невстановленому місці на території Російської Федерації або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України (точне місце не встановлене), з пропозицією і вказівками здійснювати з метою ослаблення держави на території м. Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

На вказану пропозицію і вказівки ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що Російська Федерація здійснює широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан, відповів згодою, тим самим вступив із зазначеним невстановленим співробітником розвідувального органу Російської Федерації у злочинну змову, направлену на вчинення диверсій.

На виконання спільного злочинного умислу, на початку листопада 2024 року ОСОБА_10 звернувся з пропозицією спільно вчиняти з метою ослаблення держави на території м. Одеси і Одеської області підпали релейних шаф сигнальних установок та інших засобів управління рухомим складом Одеської залізниці, яка має важливе народногосподарське та оборонне значення, за завданням невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації, до знайомого йому громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживав в с. Випасне Мологівської сільської громади Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл. На вказану пропозицію ОСОБА_5 відповів згодою, тим самим вступив з ОСОБА_10 у злочинну змову, направлену на вчинення диверсії.

На початку листопада 2024 року ОСОБА_5 і ОСОБА_10 самостійно обрали об`єкт диверсії: релейну шафу сигнальної установки, розташовану на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. У цей же період часу ОСОБА_8 і ОСОБА_10 підшукали засоби для вчинення диверсії: придбали запальничку і автомобільний бензин у пластиковій пляшці, з метою ефективнішого підпалу обладнання, яке знаходилось в релейній шафі сигнальної установки.

У подальшому, приблизно 08-09.11.2024 (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), в темний час доби, ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , маючи при собі засоби для вчинення диверсії: запальничку і автомобільний бензин у пластиковій пляшці, рухаючись пішки, прийшли із с. Випасне Мологівської сільської громади Білгород-Дністровського р-ну Одеської обл., де вони постійно проживали, до ділянки залізниці 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., де визначили на місцевості місцезнаходження релейної шафи сигнальної установки.

Завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню диверсії в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту України з Російською Федерацією, цього ж дня, приблизно 08-09.11.2024 (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), в темний час доби, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання завдання невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації, спільно з ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ним, будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році збройної агресії Російської Федерації проти України, яка 24.02.2022 набула характеру широкомасштабного військового вторгнення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді загрози національній безпеці в економічній і воєнній сферах, а також державній власності, переслідуючи мету ослаблення держави в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме - здійснив підпал релейної шафи сигнальної установки, розташованої на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., яка має важливе народногосподарське та оборонне значення. При цьому, ОСОБА_10 засобом ініціювання горіння автомобільним бензином у пластиковій пляшці облив обладнання, яке розміщувалось у релейній шафі сигнальної установки, а ОСОБА_5 підпалив його за допомогою запальнички, після чого розміщене в релейній шафі сигнальної установки обладнання спалахнуло та загорілось.

У свою чергу, ОСОБА_10 , діючи згідно з розробленим спільно з ОСОБА_5 планом вчинення злочину, за допомогою відеокамери власного мобільного телефону знімав весь процес підпалу на відеозапис, після чого, використовуючи месенджер "Telegram", направив невстановленому співробітнику розвідувального органу Російської Федерації вказаний відеозапис в якості звіту за вчинену диверсію.

09.11.2024 ОСОБА_10 одержав від невстановленого співробітника розвідувального органу Російської Федерації грошові кошти в сумі, еквівалентній приблизно 300 доларів США, на власний банківський рахунок в якості оплати за вчинену диверсію, після чого цього ж дня перерахував частину одержаних грошових коштів в сумі, еквівалентній приблизно 100 доларів США, ОСОБА_5 .

Згідно з листом регіональної філії "Одеська залізниця" ДП "Укрзалізниця" № НЗІ-004/150н від 02.06.2025, релейна шафа сигнальної установки, розташована на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., має важливе як народногосподарське, так і оборонне значення, оскільки є компонентом системи безпеки руху поїздів та автотранспорту на Одеському залізничному вузлі, через який здійснюється пасажирське та вантажне сполучення, а також вантажообіг з портовою інфраструктурою держави.

У зв`язку з викладеними фактичними обставинами, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України диверсія, за ознаками: вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану та в період збройного конфлікту, за попередньою змовою групою осіб.

13.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

14.08.2025 ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси (справа № 523/15419/25, провадження № 1-кс/523/5148/25 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 10.10.2025.

07.10.2025 ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси (справа № 523/15419/25, провадження № 1-кс/522/6510/25) від 07.10.2025, підозрювану громадянину України ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

07.10.2025 ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси (справа № 523/15419/25, провадження № 1-кс/522/6509/25) від 07.10.2025, продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000399 від 08.07.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, та за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Досудове розслідування не закінчено, у справі строк досудового розслідування продовжено до 12.12.2025 року для виконання необхідних процесуальних дій зокрема- отримати висновок судової пожежно-технічної експертизи, за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки»;- отримати висновок судової експертизи комп`ютерної техніки та програмного забезпечення; - доручити та отримати результати виконаного доручення стосовно огляду інформації яка отримана після проведення судової технічної експертизи комп`ютерної техніки та програмного забезпечення;- встановити співучасників або додаткових свідків дій, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ;- отримати характеризуючі дані відносно підозрюваних від органів державної влади та державних установ;- виконати вимоги ст. 55 КПК, а саме визнати регіональну філію «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» потерпілим;- виконати вимоги ст. 290 КПК України;- виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На сьогоднішній день виникла необхідність продовжити запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що зміна запобіжного заходу на більш м`який, може стати перешкодою у проведенні повного та швидкого досудового розслідування, подальшого судового розгляду кримінального провадження, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого закінчується 05.12.2025.

Сторона обвинувачення зазначає, що стосовно обвинуваченого слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, встановив, що Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000399 від 08.07.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, та за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

12.08.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

13.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

14.08.2025 ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси (справа № 523/15419/25, провадження № 1-кс/523/5148/25 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 10.10.2025.

07.10.2025 ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси (справа № 523/15419/25, провадження № 1-кс/522/6510/25) від 07.10.2025, підозрювану громадянину України ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».

07.10.2025 ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси (справа № 523/15419/25, провадження № 1-кс/522/6509/25) від 07.10.2025, продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000399 від 08.07.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, та за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, що підтверджується:- повідомленням Білгород-Дністровського РВ Управління СБ України в Одеській області про вчинення кримінального правопорушення № 65/28/965 від 12.08.2025 (рапортом уповноваженої особи № 65/28/964 від 12.08.2025) про обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 21.05.2025, згідно з яким оглянуто ділянку залізниці 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., зафіксовано сліди підпалу релейної шафи сигнальної установки; показами ОСОБА_10 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001800 від 22.12.2024, з якого виділено кримінальне провадження № 0000399 від 08.07.2025, про обставини вчинення кримінального правопорушення;листом регіональної філії "Одеська залізниця" ДП "Укрзалізниця" № НЗІ-004/150н від 02.06.2025, згідно з яким релейна шафа сигнальної установки, розташована на ділянці залізниці - 91 км, пікет № 3, перегону Білгород-Дністровський - Кантемир регіональної філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця", за координатами: 46.1538880, 30.2416940, поблизу с. Бритівка Шабівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської обл., має важливе як народногосподарське, так і оборонне значення, оскільки є компонентом системи безпеки руху поїздів та автотранспорту на Одеському залізничному вузлі, через який здійснюється пасажирське та вантажне сполучення, а також вантажообіг з портовою інфраструктурою держави; сумарна майнова шкода, завдана регіональній філії "Одеська залізниця" ДП "Укрзалізниця" підпалами вказаної релейної шафи сигнальної установки, становить 193,37 грн.; показами свідка ОСОБА_11 про обставини вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень; показами свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 понятих, присутніх при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з якими в ході обшуку ОСОБА_8 показав про детальні обставини вчинення ним кримінальних правопорушень; протоколом огляду від 22.08.2025 в ході якого виявлено транзакції з оплатою підпалів на картку ОСОБА_5 ;протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 та ОСОБА_5 від 13.08.2025; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на території інших держав, крім тяжкості покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру засвідчується і тим, що обвинувачений проживає в м. Одесі, яке розташоване поблизу державного кордону України з Республікою Молдовою.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Також підозрюваний обізнаний про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою йому повідомлено про підозру та тим, що всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, і свідки на даний час не встановлені і не допитані.

Також слідчий суддя вважає, що підозрюваний може вдатися до вчинення інших кримінальних правопорушень, що зумовлене також тяжкістю підозри, та відсутністю у останнього джерел доходу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Так, підозрюваний не одружений, раніше не судимий, має місце реєстрації та мешкання.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не зважаючи на міцні соціальні зв`язки у підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання. Більш того, за час тримання обвинуваченого під вартою зазначені ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності. З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , адже інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та уникнення ризиків встановлених при розгляді клопотання.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою.

При постановленні даної ухвали слідчий суддя, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що останньому повідомлено про підозру за ч. 2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України в період воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ст. слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000399 від 08.07.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.2 ст.113 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 01.02.2026 року.

Строк дії ухвали до 01.02.2026 включно.

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя : ОСОБА_1