УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2025 Справа №607/22734/25 Провадження №1-кс/607/6471/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

З метою вирішення питання про відкриття провадження за вказаною скаргою слідчим суддею було витребувано із четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові матеріали кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

03.11.2025 слідчому судді надійшли матеріали кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Ознайомившись зі змістом скарги та матеріалами кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого, як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

Частиною 1 ст. 60 КПК України визначено, що заявником є фізична особа або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Так, при зверненні до слідчого судді зі даною скаргою на слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025, скаржник ОСОБА_2 зазначає, що він є потерпілим, однак не подав жодних доказів на підтвердження свого процесуального статусу у цьому провадженні.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не є заявником у даному кримінальному провадженні, так як відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000076 від 28.05.2025 внесено за результатами самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення, зокрема із постанови Верховного суду від 15.05.2025 у справі № 607/11229/23, із якої вбачається можливе перевищення влади або службових повноважень, вчинене службовими особами правоохоронного органу відносно ОСОБА_2 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження № 0000522 від 23.02.2023.

Слідчий суддя зауважує, що можливе перевищення влади або службових повноважень, вчинене службовими особами правоохоронного органу відносно ОСОБА_2 мало місце ще у лютому 2023 року, однак з того часу ані ОСОБА_2 , ані його захисник не подавали заяви до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення, натомість як зазначалось вище досудове розслідування за даним фактом розпочалось за результатами самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення.

Так само, ОСОБА_2 не визнавався потерпілим у кримінальному провадженні №0000076 від 28.05.2025, натомість був допитаний в рамках даного кримінального провадження в якості свідка. При цьому, з моменту відкриття кримінального провадження, ОСОБА_2 не подавав клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та навіть після допиту його у даному кримінальному провадженні в якості свідка, ОСОБА_2 не оскаржував такі дії слідчого та не подавав заяви про залучення його до провадження як потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_2 не є потерпілим у кримінальному провадженні №0000076 від 28.05.2025 чи заявником, а тому не наділений правом звертатись до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що скарга подана особою, яка не має права її подавати, вважаю, що така підлягає поверненню ОСОБА_2 .

Поряд з цим зауважую, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 45, 50, 55, 58, 303, 304, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України повернути заявнику, роз`яснивши, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати ОСОБА_2 , разом із скаргою.

Матеріали кримінального провадження №0000076 від 28.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України повернути доЧетвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1