ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у спрощеному провадженні щодо кримінального проступку

22 серпня 2025 року суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси, ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР за №0000244 від 21.06.2025 року, в порядку спрощеного провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубове Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді вогнеметника вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у скоєнні кримінальних проступків передбачених ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та, перебуваючи на посаді вогнеметника вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат» у порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у 2025 року, більш точної дати не встановлено, всупереч вимог Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» будучи обізнаним, що отримання посвідчення водія можливе лише після проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС у 2025 року, більш точну дату та час не надалось можливим встановити, у ОСОБА_2 , виник прямий умисел на підроблення офіційного документу, що надає право керування транспортними засобами на території України, з метою його подальшого використання, достовірно розуміючи, що не має такого права, оскільки в порушення вимог Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», що регламентує порядок видачі вказаних документів, не проходив обов`язкового позачергового медичного огляду та не складав теоретичний та практичний іспити.

Так, у 2025 року, точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, та який надає права, з метою його подальшого використання, використовуючи власні стаціонарний комп`ютер, принтер з термосублімаційним способом друку, фотокартку із власним зображанням, підробив посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 08.11.2023 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане нібито Територіальним сервісним центром № 8041, що надає право керування транспортними засобами категорії «В» на території України та, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України.

У подальшому, 20 червня 2025 року приблизно 11 годині 41 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_2 перебуваючи за адресою: м. Одеса, Високий провулок, біля будівлі №13, використав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 08.11.2023 видане установою - ТСЦ 8041, яке надає право на керування транспортними засобами категорії «В» особі на ім`я « ОСОБА_2 » та, яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України, шляхом пред`явлення на вимогу працівнику УПП в Одеській області ДПП інспектору взводу 1 роти 2 батальйону 1 старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 та таким чином, ОСОБА_2 , використав завідомо підроблений документ.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповідно до заяви про визнання винуватості, згодою із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 який був представлений захисником ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінальних проступків передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, визнає повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, щиро розкаюється та розуміє, що вчинив кримінальний проступок. Він ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження, згоден з ним, та просить суд розглядати кримінальне провадження щодо проступку у спрощеному провадженні.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до заяв учасників процесу про спрощене провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у скоєні кримінальних проступків є доведеною.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, документи, які засвідчують беззаперечне визнання своєї винуватості вважає, що вина ОСОБА_2 підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем та використання завідомо підробленого документа, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, який надає права, з метою використання підроблювачем та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене КК України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальними проступками.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу обвинуваченого ОСОБА_2 , стан здоров`я (відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять), соціальне положення (неодружений, дітей на утриманні не має); на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; майновий стан, те, що ОСОБА_2 є діючим військовослужбовцем ЗС України, має постійне місце проживання, те, що ОСОБА_2 беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та не заперечує його вчинення, а також відсутність тяжких наслідків внаслідок вчинення кримінального проступку; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжує покарання.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених проступків, особи винного, щирого каяття обвинуваченого у вчиненому, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, а саме у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/116-25/15336 ДД від 27.06.2025 року у розмірі 3565 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає необхідним зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01.07.2025 р., а саме з посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 , яке видане 08.11.2023 року та дійсне 08.11.2025 року, ТСЦ 8041, з категорією «В».

На підставі ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 , яке видане 08.11.2023 року та дійсне 08.11.2025 року, ТСЦ 8041, з категорією «В», DVD-R диск з фіксацією обставин від 21.06.2025 року слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання за цими статтями:

- за ч.1 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 /вісім тисяч п`ятсот/ гривень у дохід держави Україна;

- за ч. 4 ст. 358 КК України вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень у дохід держави Україна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, по сукупності проступків остаточно призначити покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 /вісім тисяч п`ятсот/ гривень у дохід держави Україна.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/116-25/15336 ДД від 27.06.2025 року у розмірі 3565 грн. 60 коп.

Скасувати арешт з речових доказів, накладений ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01.07.2025 р., а саме з посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 , яке видане 08.11.2023 року та дійсне 08.11.2025 року, ТСЦ 8041, з категорією «В».

Речові докази по справі: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 серії НОМЕР_2 , яке видане 08.11.2023 року та дійсне 08.11.2025 року, ТСЦ 8041, з категорією «В», DVD-R диск з фіксацією обставин від 21.06.2025 року слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Хаджибейський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1