Справа №573/1938/25
Номер провадження 1-кс/573/393/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянув скаргу ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000081,

УСТАНОВИВ:

06 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернувся із вказаною скаргою до слідчого судді, яку мотивував тим, що 02 жовтня 2025 року слідчим ОСОБА_4 за погодженням з прокурором йому повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000081 від 03 вересня 2025 року. У межах вказаного кримінального провадження досліджуються та інкримінуються обставини неправдивого повідомлення ним про злочин стосовно підробки договору про повну індивідуальну відповідальність №06-02-30 від 06 лютого 2014 року та неправдиві покази. Обставини справи ґрунтуються на припущеннях, що виключає склад кримінального правопорушення, тому він просить скасувати повідомлення про підозру від 02 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України.

У судовому засіданні скаржик ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Слідчий СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала.

Заслухавши скаржника ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Установлено, що у провадженні СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03 вересня 2025 року за №0000081.

02 жовтня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384 КК України (а. п. 5-7).

Згідно зі статею 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 383 КК України, класифікується як злочин, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, - як кримінальний проступок.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами, захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань, а згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, крім іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; забезпечення права на захист; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ч. 1 ст. 7 КПК).

Під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. ч. 1, 6 ст. 9 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, а судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні належить до повноважень слідчого судді у порядку, передбаченому КПК (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК).

Так, згідно ч. 1 ст. 303 КПК України (глава 26 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», §1 «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування») на досудовому провадженні, крім іншого, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: п. 10 повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Відповідно ст. 304 КПК скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, а згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 цього Кодексу скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Аналіз наведених норм КПК свідчить, що право на звернення зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК виникає у підозрюваного, його захисника чи законного представника не з моменту прийняття прокурором, слідчим за погодженням з прокурором процесуального рішення (повідомлення про підозру), а лише після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Як зазначено вище, слідчим 02 жовтня 2025 року ОСОБА_3 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383 КК України, який класифікується як злочин, та за ч. 1 ст. 384 КК України, який класифікується як кримінальний проступок.

До Білопільського районного суду Сумської області з відповідною скаргою ОСОБА_3 звернувся 06 жовтня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду, тобто на четвертий день після оголошення підозру з порушенням строку, установленого п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Отже, станом на 06 жовтня 2025 року у ОСОБА_3 ще не виникло право на оскарження повідомлення слідчого про підозру, а тому слідчий суддя дійшла висновку, що скарга ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000081 є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000081 від 03 вересня 2025 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя