Справа № 585/2322/25
Номер провадження 1-кп/585/505/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пустовійтівка Роменського р. Сумської обл., громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, мешканця б. АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 28 лютого 2025 року по кінцю строку покарання, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Близько 16 години 30 хвилин 21 травня 2025 року ОСОБА_5 перебував в м. Ромни по вул. Полтавська. Проходячи мимо будинку № 20 по вул. Полтавська ОСОБА_5 підійшовши до паркану побачив що вдома нікого немає і вирішив проникнути на територію господарства та в приміщення гаражу, що був на території господарства. Втілюючи свій намір, всупереч ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 30 Конституції України, яка гарантує право кожного громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння особи, інакше як за вмотивованим рішенням суду, усвідомлюючи характер своїх дій, ОСОБА_5 , через паркан проник до двору господарства та переконавшись в тому що гараж замкнений, підійшов до приміщення гаража і віджав запірний пристрій з замком на дверях та поник в середину приміщення гаража.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що свою вину у незаконному проникненні до іншого володіння особи не визнав. Дав суду свідчення, що дату коли то відбувалося він не пам`ятає, він проходив по вул. Полтавській. Переліз через паркан, а хазяїн сказав стояти, я тебе вб`ю, тому він втік. А потім він повернувся і його схопила потерпіла, стала бити по обличчю, а її син знімав це на відео. Потім приїхала поліція. Це було кілька місяців тому, по вул. Полтавська в м.Ромни. В господарство він проник через паркан, тому що йому було скучно. На території був сарай, бєсєдка. В гараж він не проникав. Коли господар його виявив, він стояв між колонкою та сараєм. Він переплигнув через паркан і пішов додому. А потім, коли йшов мимо по своїм справам, вискочив син потерпілої і затримав його. Вибігла потерпіла. Повз той двір він ішов десь через пів години, може хвилин через сорок. В гараж він не проникав. У вчиненому розкаюється. В той час як вискочили потерпіла і син, він йшов мимо по вул. Полтавській. Штраф він може оплатити, він неофіційно працює - зараз займається розвантаженням фруктів. Сам він живе на АДРЕСА_1 , це десь за 700 метрів від того двору. На питання суду чому залазив на територію господарства ОСОБА_5 відповіді не надав. Чому поліцейські написали, що він зламував замок в гараж, він не знає. Там поряд покинутий будинок, з ліва від потерпілої, і він через той двір пройшов і переліз до потерпілої у двір. В гаражі він не був. Він не знає, чому свідок каже, що він був в приміщенні гаража, він там не був. Він був тільки в дворі, чому свідок так на нього каже він не знає. Він був у дворі, вмивався. Після зміни обвинувачення ОСОБА_5 , повідомив, що вину не визнає. Після роз`яснення судом змісту змін обвинувачення, повідомив, що визнає вину частково, в тому що проник у двір.

На питання суду після перегляду відеозапису: «На відеозаписі видно, як Ви беретеся руками за ворота на гаражі, навіщо Ви це робили?», ОСОБА_5 відповіді не дав.

Не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, доведеність його вини у вчиненні інкримінованого кримінального проступку підтверджена сукупністю зібраних у справі доказів.

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 дала суду свідчення, що проживає вона по АДРЕСА_2 . Вона з сином тоді була в с. Герасимівка. Вони вирішили сходити в будинок на АДРЕСА_3 , бо треба було там покосити. Син прийшов туди і побачив відкриті двері гаража, зайшов у гараж і побачив в середині цього чоловіка, який там перебирав речі. Коли син запитав: «Що ви тут робите?», той чоловік став тікати і бігти на сина. Той чоловік вискочив і переліз через паркан. Вона прийшла і син їй розповів про ситуацію і сказав, що он той чоловік стоїть на вулиці і дивиться. Вони вийшли і стали питати навіщо він до них ліз, а він казав що не лазив. Дату точно не пам`ятає, здається це було 21 травня 2025 року. Гараж закривався воротами і були вхідні двері окремо. На дверях був навісний замок. Перед цим вона була в цьому господарстві за день-два до цих подій і все було ціле. На дверях були пошкодження, замок був замкнений, але були віджаті прибойці. Сам замок висів. Будинок належить їй та чоловікові. Коли вона оглядала після того господарство, сторонніх предметів вона не бачила. За кілька років до цього було що вже залазили в цей будинок. На її думку необхідно призначити максимальне покарання у виді 3 років обмеження волі. В неї в дворі стоїть відеокамера, вони переглянули і бачили як цей чоловік увійшов через сусідній двір, ходив там, але цих дверей в сарай не видно. Але видно як він смикав ворота гаража. Гараж це одне приміщення з двома входами.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дав суду свідчення, що потерпіла його мати. Це було в травні 2025 року, точно дату не пам`ятає. Того дня, близько 17 години, він приїхав до їх будинку по АДРЕСА_3 і побачив, що в гаражі відчинені двері, а перед цим гараж був замкнений на замок. Він заглянув в гараж і побачив чоловіка, який почав тікати, переліз через паркан і втік. Той чоловік був один. Чоловік був в приміщенні гаражу. Він намагався зупинити того чоловіка, але той вирвався і втік. Він не пам`ятає чи говорив щось той чоловік. В господарстві він був десь за тиждень до цього і тоді всі приміщення були замкнені. ОСОБА_5 стояв в середині приміщення гаража і копирсався в речах. Він впевнений що то ОСОБА_5 відкрив гараж тому що є відеозапис як на подвір`ї з`являється ОСОБА_5 , і потім, через кілька хвилин, приходить він. Двері гаража, він не міг зачинити, щоб залишити там злодія, тому що був зламаний замок. На гаражі двері дерев`яні, там навісний замок. Сама конструкція була так відігнута, що той чоловік зміг проникнути в гараж. Замок був на засувці і її відігнули так, що можна було відчинити двері. Він на місці не знайшов ніяких предметів, за допомогою яких можна було б відігнути той запірний пристрій. Відеозапис з камери зберігається близько 1 місяця, запис триває безперервно. Він пізнає цього чоловіка, тоді він був одягнений в чорний спортивний костюм.

22 травня 2025 року в ЄРДР внесені дані за заявою ОСОБА_6 про те, що 21.05.2025 невідома особа проникла на території її господарства, розташованого за адресою АДРЕСА_3 (а.п. 38).

21 травня 2025 року складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_6 повідомила, що 21.05.2025 її син ОСОБА_7 прийшовши до належного їй домогосподарства за адресою АДРЕСА_3 , виявив відкриті двері в підсобному приміщенні, в якому знаходиться невідома йому особа, яка коли він його побачив втік через паркан. В заяві вказано що підозрює ОСОБА_8 (а.п. 39).

21 травня 2025 року, в період часу з 20 години 31 хвилин до 21 години, слідчим СВ Роменського РВП ГУНП в Сумській обл., в присутності понятих, з участю ОСОБА_6 , з використанням відеореєстратора … проведено огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , про що складено протокол огляду та ілюстровану таблицю до протоколу. З ілюстрованої таблиці вбачається, що на ілюстрації № 3 «Зображення дверей та замка господарського приміщення» мається запірний пристрій у вигляді накладного засува, на кільцях якого висить непошкоджений замок. Частина ригеля (самої засувної пластини) вигнута біля замка, а кільця запірного пристрою розсунуті за рахунок вигину ригеля та ширини дужки замка (а.п. 41-43).

Заявою від 22 травня 2025 року ОСОБА_6 надала для залучення до матеріалів кримінального провадження DVD диск із записом вчинення правопорушення, яке відбувалося 21.05.2025 (а.п. 44).

22 травня 2025 року в період часу з 15 години 30 хвилин до 16 години 25 хвилин, уповноваженим на здійснення досудового розслідування ОСОБА_9 провела огляд предмету і склала протокол огляду. В протоколі вказано, що під час огляду предмета виявлено: оптичний диск… Зі змісту протоколу вбачається, що було переглянуто відеозапис та зроблені скріншоти (а.п. 45-56).

При перегляді відеозапису на диску, доданому до протоколу огляду предмета, в судовому засіданні встановлено, що на диску наявні три файли. При відкритті першого файлу з назвою WhatsApp Video 2025-05-22 at 15.20.16 (1) видно що дата відеозапису вказана 21.05.2025, час 16:35:51. На записі о 16:36:10 видно як з права (з території закритої від відеокамери будівлею) виходить чоловік, одягнений в одяг темного кольору, підходить до воріт гаража і правою рукою бере за праву створку воріт з верху правою рукою і намагається відкрити, після чого обертається і йде в право (знову повертається на територію, яка закрита будівлею від відеокамери). Час коли особа зникає з відео 16:36:16. На наступному файлі з назвою WhatsApp Video 2025-05-22 at 15.20.35 відеозапис розпочинається о 16:31:25. На відео видно як о 16:31:26 біля паркану, який відділяє територію двору з лівого боку, з`являється голова чоловіка. До 16:31:46 чоловік стоїть біля паркану з плоского шиферу і видно лише його голову та праву руку,я кою він тримається за верх паркана. При цьому чоловік весь час дивиться у двір, потім відхиляється від паркану, повертає голову вліво, оглядається і о 16:31:53 починає перелазити через паркан. О 16:32:07 чоловік переліз через паркан і сплигнув у двір. Далі чоловік біжить в право і зникає з території, яку охоплює камера - за будівлею. На наступному файлі з назвою WhatsApp Video 2025-05-22 at 18.01.45 відеозапис розпочинається о 16:37:14. На відео видно як о 16:37:54 на відео з`являється чоловік з рюкзаком на спині, який веде велосипед. Він входить на територію, яка охоплюється відеокамерою, йде у дворі паралельно паркану, звертає в право, після чого, 0 16:38:01 зникає з території, яка охоплена відеокамерою, за будівлею. Далі видно колесо велосипеда який ставлять під будівлю гаража біля воріт. О 16:38:12 видно як з правого боку, з території закритої будівлею вибігає чоловік одягнений в темний спортивний одяг, перебігає двір, заплигує на лавку, яка стоїть під парканом і перелазить через паркан о 16:38:14. В цей час за ним женеться чоловік з рюкзаком на спині і намагається схопити. На останньому відеозаписі чути нерозбірливі слова, але їх зміст вказати не можливо (а. п. 57).

З переглянутого відеозапису вбачається, що особа, яка перелізла через паркан, на території господарства, перебувала з 16:32:07 до 16:38:14, тобто 6 хвилин.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, який складений в період з 15 години 30 хвилин до 16 годин 20 хвилин, 24 травня 2025 року, вбачається, що уповноважена на здійснення досудового розслідування в формі дізнання інспектор СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , в присутності ОСОБА_7 , понятих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , провів пред`явлення для впізнання прошитих та скріплених печаткою для пакетів № 1 фотознімків громадян. В протоколі вказано що перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_7 попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи… На запитання свідок ОСОБА_7 відповів що дійсно зможе впізнати особу, яка 21.05.2025 проникла на територію господарства за адресою АДРЕСА_3 за загальним рисами обличчя, за формою, очей формою носа. На запитання чи впізнає він когось з осіб зображених на фотознімках ОСОБА_7 заявив, що особа, яка проникла на території господарства, зображена на фото № 3 … В довідці до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками вказано, що на фото № 3 зображений ОСОБА_5 . До протоколу додано також ілюстровану таблицю з трьома ілюстраціями ( а.п. 62-66).

23 травня 2025 року в період часу з 16 години 30 хвилин до 16 години 35 хвилин уповноваженою на здійснення досудового розслідування у формі дізнання, за участю свідка ОСОБА_7 , з використанням фотокамери Canon оглянуто мобільний телефон марки Хіоmі… При вході в за стосунок «Галерея» виявлено фотозображення особи, яка зі слів свідка проникла на територію господарства, розташованого за адресою м. Ромни вул. Полтавська, 20… За результатами огляду складено протокол огляду предмету та ілюстровану таблицю до протоколу ( а.п. 68 ).

З висновку судово-психіатричного експерта № 473, амбулаторної судово-психіатричної експертизи, яка проведена 16 червня 2025 року, вбачається: 1.3. На момент вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_5 , страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді Шизотипового розладу, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. На даний час ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді Шизотипового розладу. 4,5,6. ЗА своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п. 107-109).

Даючи оцінку доказам у справі, суд визнає покази свідка ОСОБА_7 достовірними, так як вони об`єктивно узгоджуються з показами потерпілої та іншими доказами по справі, в першу чергу з відеозаписом з місяця події. Підстав вважати, що свідок міг обмовити обвинуваченого та приховує дійсні обставини події, у суду немає.

При цьому, суд вважає що свідчення обвинуваченого ОСОБА_5 також в цілому узгоджуються з показами свідка ОСОБА_7 , оскільки обвинувачений не заперечує що свідок дійсно був на місці події і виявив його.

Розбіжність між показами свідка і обвинуваченого, по суті справи, стосується лише місяця де свідок виявив обвинуваченого, так як обвинувачений ОСОБА_5 стверджує що на той час він перебував у дворі, а свідок ОСОБА_7 стверджує, що ОСОБА_5 перебував в гаражі і копирсався в речах.

За обставин даної справи суд бере до уваги покази свідка ОСОБА_7 і вважає що свідок виявив ОСОБА_5 саме в приміщенні гаражу. В даному випадку таке переконання ґрунтується в першу чергу на тому, що сам ОСОБА_5 не зміг пояснити причину проникнення на територію господарства. Його пояснення на кшталт «було скучно, хотів попити води, чи вмитися» не можуть вважатися достатніми, для критичної оцінки показів свідка. При цьому суд враховує, що на даній території, в близькості 100 метрів перебуває щонайменше два продуктових магазини і ОСОБА_5 , якби хотів пити, міг би купити воду в магазині. Проте основне, що суд покладає в основу такого висновку є те, що ОСОБА_5 мешкає неподалік будинку, на територію якого він проник, за його ж словами метрів за 700 від цього будинку. А тому за будь-якої потреби ОСОБА_5 міг пройти додому і попити води чи вмитися.

Також, твердження обвинуваченого ОСОБА_5 , що він не був у приміщенні гаража спростовуються його ж діями, оскільки на відео видно що він бере правою рукою за верхню частину воріт гаражу і намагається відкрити. Отже, ОСОБА_5 вчиняв дії спрямовані на проникнення в гараж.

Судом встановлено, що на території господарства ОСОБА_5 перебував 6 хвилин і, на переконання суду, цього часу достатньо для того, щоб пошкодити запірний пристрій і проникнути в приміщення гаражу.

Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю.

Вирішуючи питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого суд виходить в першу чергу з обвинувального акту, в якому дії ОСОБА_5 кваліфіковані наступним чином: « Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи».

Диспозиція ч.1 ст. 162 КК України сформульована наступним чином: незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканість житла громадян.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

Тобто незаконність таких дій полягає в тому що особа потрапляє до житла чи іншого володіння іншої особи всупереч її волі, не залежно від мети, яку вона переслідує, за винятком випадку потреби врятування життя чи здоров`я людей, та необхідності проведення невідкладних слідчих дій.

За таких обставин, суд погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ч.1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини вчинення кримінального проступку.

Обставин, які пом`якшують покарання винного, судом не встановлено, оскільки вказані в обвинувальних актах обставини щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального провадження, в ході судового розгляду підтвердження не знайшли, оскільки ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, у зв`язку з чим розгляд провадження відбувався тривалий час з дослідженням всіх доказів, отже ОСОБА_5 в судовому засіданні активного сприяння розкриттю кримінальних правопорушень не здійснював.

Щире каяття означає, що особа визнає свою винуватість за всіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро шкодує про вчинене, негативно оцінює злочин, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. В той же час ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав, стверджуючи що він не проникав у гараж і не відгинав запірний пристрій. Негативну оцінку своїх дій висловив лише в судових дебатах, співчуття потерпілим взагалі не висловив.

Дотримуючись засад об`єктивності та неупередженості розгляду кримінального провадження, зважаючи на характер протиправних дій, їх наслідки, та інші обставини суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_5 та запобігання скоєння останнім нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України. При цьому покарання у виді штрафу суд не вбачає можливості застосувати, оскільки ОСОБА_12 офіційно не працює, даних про його прибутки у суду немає, а тому є обґрунтовані підстави вважати що ОСОБА_12 буде ухилятися від відбування покарання у виді штрафу. Крім цього, покарання у виді штрафу, з урахуванням особи ОСОБА_12 не буде відповідати меті кримінального провадження

Визначаючи строк покарання суд виходить з того, що ОСОБА_5 починаючи з 2003 року засуджується десятий раз і в більшості вироків він засуджувався до покарань пов`язаних з позбавленням волі, але належного виховного впливу призначені та відбуті ОСОБА_12 покарання не дали, оскільки ОСОБА_5 звільнився з місця відбування покарання 28 лютого 2025 року і вже в травні 2025 року продовжив злочинну діяльність.

В зв`язку з вказаним суд вважає необхідним призначати покарання в розмірі мінімальної межі для обмеження волі визначеної в санкції ч.1 ст. 162 КК України, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_12 .

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі, строком на 1 рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати в порядку визначеному ст. 58 КВК України.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1