Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2882/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заборони користування арештованим майном, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заборони користування арештованим майном.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2025 у справі №711/8969/25 накладено арешт на автомобіль КАМАЗ 43101 зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , із забороною розпоряджатись та користуватись цим автомобілем власнику.

Заявник вказує, що автомобіль КАМАЗ з д.н.з НОМЕР_1 було вилучено органами досудового розслідування 25.09.2025 під час проведення обшуку на території деревообробного комплексу в селі Кумейки Черкаського району. З моменту вилучення минуло понад два місяці, протягом яких автомобіль безперервно перебуває в розпорядженні органу досудового розслідування. За цей період жодних слідчих дій з цим автомобілем не проводилось, жодних експертних досліджень не призначалось, і жодних процесуальних рішень щодо його долі не приймалось. Автомобіль просто стоїть на території, підконтрольній правоохоронним органам, без будь-якого використання.

Також додає, що необхідно звернути увагу на те, що на автомобілі досі зберігається деревина, яка була на ньому в момент зупинення 25.09.2025. Тривале зберігання деревини на кузові вантажного автомобіля завдає шкоди самому транспортному засобу. Деревина створює постійне навантаження на ресори, амортизатори та раму автомобіля, що призводить до їх деформації та зносу. Вологість деревини, особливо в осінньо-зимовий період, спричиняє корозію металевих частин кузова. Крім того, якщо деревина є речовим доказом у кримінальному провадженні, її тривале зберігання безпосередньо на автомобілі суперечить вимогам статті 100 КПК України щодо належного зберігання речових доказів. Деревина має зберігатись окремо від транспортного засобу в умовах, які виключають її псування та забезпечують можливість проведення експертних досліджень.

Автомобіль КАМАЗ 43101 є вантажним транспортним засобом, призначеним для комерційних перевезень, фактично засіб виробництва, інструмент для здійснення підприємницької діяльності. ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, і вказаний вантажний автомобіль становить основу його справи. Тривала заборона користування автомобілем призводить до того, що він не може здійснювати перевезення деревини від постачальника власним транспортом, здійснює додаткові витрати. За два місяці простою збитки від неможливості використання автомобіля можуть становити декілька сотень тисяч гривень. Особливо значними є збитки, пов`язані з технічним станом автомобіля. Акумуляторна батарея транспортного засобу прийшла у непридатність через тривале невикористання. Акумулятор вантажного автомобіля потребує регулярного підзарядження, інакше він розряджається та втрачає свою ємність. Після понад двох місяців простою без підзарядження акумулятор, швидше за все, повністю вийшов з ладу і потребуватиме заміни. Вартість нової акумуляторної батареї для вантажного автомобіля КАМАЗ становить близько двадцяти-тридцяти тисяч гривень. Крім акумулятора, тривалий простій негативно впливає на інші системи автомобіля Гумові ущільнювачі та сальники пересихають та втрачають еластичність. Шини деформуються через постійне навантаження в одній точці. Паливна система може засмічуватись через конденсат у баку. Все це призводить до того, що навіть після повернення автомобіля власнику він потребуватиме значного ремонту перед початком експлуатації. Слід зауважити, що з моменту вилучення автомобіля 25.09.2025 і дотепер, тобто протягом понад двох місяців, органом досудового розслідування так і не повідомлено про підозру жодній особі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України або будь-якого іншого злочину. ОСОБА_5 не має процесуального статусу підозрюваного, йому не пред`явлено жодних обвинувачень, і він не обмежений у своїх правах жодним іншим процесуальним рішенням, окрім арешту автомобіля. Це означає, що орган досудового розслідування за два місяці не зібрав достатніх доказів для повідомлення про підозру, а арешт майна фактично застосовано до особи. Яка формально не є учасником кримінального провадження.

В свою чергу, адвокат зазначає, що відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Презумпція невинуватості є фундаментальним принципом кримінального судочинства. Тривалий арешт майна особи, якій навіть не повідомлено про підозру, фактично означає застосування санкції до невинуватої людини. Більше того, таке тривале обмеження права власності без пред`явлення офіційних обвинувачень суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

У даному випадку відсутність будь-яких активних слідчих дій протягом двох місяців свідчить про те, що орган досудового розслідування фактично не використовує арештований автомобіль для цілей розслідування. Якщо б автомобіль був необхідний як речовий доказ, за цей час мали бути призначені та проведені необхідні експертні дослідження. Жодна експертиза по автомобілю не призначена і не проведена, він просто стоїть на стоянці, що свідчить про відсутність реальної потреби в його арешті для цілей досудового розслідування.

Необхідно також звернути увагу на те, що мета арешту майна, визначена ч.2 ст.170 КПК України, полягає у забезпеченні збереження речових доказів, можливої конфіскації майна, виконання спеціальної конфіскації або забезпечення цивільного позову. У даному випадку жодна з цих цілей не досягається шляхом заборони користування автомобілем власником. Автомобіль вже фізично вилучений та знаходиться під контролем органів досудового розслідування, тому його збереження як речового доказу гарантовано.

Що стосується можливої конфіскації, то конфіскація застосовується до знарядь та засобів вчинення злочину або майна, набутого злочинним шляхом. Автомобіль КАМАЗ є звичайним вантажним транспортним засобом, придбаним законним шляхом, і сам факт його використання для перевезення деревини не робить його автоматично знаряддям злочину, особливо за відсутності доказів того, що власник знав про незаконність деревини або умисно сприяв її незаконному перевезенню.

Слід зазначити, що заборона користування автомобілем власником не є єдиним можливим варіантом арешту майна. Частина перша статті 170 КПК України передбачає, що у своїй ухвалі слідчий суддя зазначає обмеження щодо відчуження, розпорядження та/або користування майном. Це означає, що законодавець передбачив можливість диференційованого підходу - можна заборонити лише розпорядження майном, дозволивши при цьому користування. У даному випадку достатнім заходом забезпечення кримінального провадження була б заборона лише розпорядження автомобілем. Заборона одночасно і розпорядження, і користування є надмірним обмеженням, яке не відповідає принципу пропорційності.

Крім того, необхідно враховувати, що транспортний засіб є майном, яке потребує регулярного технічного обслуговування та експлуатації. Автомобілі не призначені для тривалого зберігання без використання. Якщо автомобіль стоїть без руху більше двох місяців, він потребує консервації - зливу палива, обробки металевих частин антикорозійними засобами, зняття акумулятора, підкладання підставок під шини тощо. Органи досудового розслідування не здійснюють такого технічного обслуговування арештованого майна, оскільки не мають ні відповідних ресурсів, ні кваліфікованого персоналу. Це призводить до того, що технічний стан автомобіля погіршується з кожним днем простою.

Важливим аргументом є також те, що власник готовий взяти на себе зобов`язання щодо збереження автомобіля та забезпечення його доступності для органів досудового розслідування. ОСОБА_5 зареєстрований та постійно проживає в селі Кумейки Черкаського району, він є фізичною особою-підприємцем, має сім`ю та постійне місце проживання, не переховується від органів досудового розслідування і готовий у будь-який момент надати автомобіль для проведення необхідних слідчих дій або експертних досліджень. За таких обставин відсутні будь-які підстави вважати, що власник може приховати автомобіль або зробити його недоступним для слідства.

Необхідно також врахувати соціальний аспект ситуації. ОСОБА_5 є підприємцем, який працює у сфері деревообробки, протягом тридцяти років, постійно допомагає ЗСУ, особливо після повномасштабного вторгнення з боку РФ; має численні грамоти, нагороди та листи подяки від військових. Разом з тим, перешкоджання ОСОБА_5 у здійсненні його основної діяльності шляхом позбавлення можливості використовувати основний засіб виробництва - вантажний автомобіль, ставить під загрозу рентабельність його справи. Така ситуація є непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном та право на підприємницьку діяльність, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Арешт майна не повинен автоматично означати повну заборону його використання власником, якщо таке використання не створює загрози знищення або приховування речового доказу. Слідчий суддя має оцінювати конкретні обставини справи та обирати найменш обтяжливий для власника варіант обмеження права власності, який при цьому забезпечує досягнення цілей кримінального провадження.

Більше того, згідно відповіді СКП «Райліс» від 29.10.2025 №99-25, наданої на мій адвокатський запит, повідомлено, що у період з 01 травня 2025 року по ЗО вересня 2025 року підприємством не виявлено та не зафіксовано жодного факту незаконної порубки дерев (сосни) або розкрадання деревини на земельних ділянках з кадастровими номерами: :02:002:0196 (квартал 25, 26); :06:001:0253 (квартал 10,11,14; квартал 13,14, 31); :03:002:0006 (квартал 24, 27, 30, 31, 32, 33, 34, 35); :03:005:0028:0253 (квартал 36), що розташовані в адміністративних межах Мошнівської сільської ради Черкаської області та перебувають у віданні СКП «Райліс».

Крім того, по проходженні понад двох місяців із дати проведення обшуку і вилучення майна, ОСОБА_5 або будь-кому іншому не оголошено про підозру. У слідства та прокуратури було достатньо часу для призначення і проведення усіх необхідних та можливих експертиз для ідентифікації У слідства відсутні об`єктивні дані про вчинення саме ОСОБА_5 злочину передбаченого ст. 246 КК України.

Велика Палата Верховного Суду у справі №925/1351/19 від 02.11.2021 відзначає, що предметом регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСП/1 (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Безпідставне утримання майна ОСОБА_5 без необхідності є порушення його права на мирне володіння визначене у статті 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, скасування заборони користування автомобілем є обґрунтованим та необхідним з огляду на викладені вище обставини.

З урахуванням викладеного, заявник просить скасувати заборону користування ОСОБА_5 автомобілем КАМАЗ 43101 зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , встановлену ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2025 у справі №711/8969/25. Зобов`язати орган досудового розслідування невідкладно вивантажити деревину з автомобіля та помістити її на належне зберігання окремо від транспортного засобу. Повернути автомобіль КАМАЗ 43101 зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 власнику ОСОБА_5 для користування.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав повністю, просив скасувати заборону користування ОСОБА_5 автомобілем КАМАЗ 43101 зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , встановлену ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2025 у справі №711/8969/25. Зобов`язати орган досудового розслідування невідкладно вивантажити деревину з автомобіля та помістити її на належне зберігання окремо від транспортного засобу. Повернути автомобіль КАМАЗ 43101 зеленого кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 власнику ОСОБА_5 для користування. Він має власну пилораму та здійснює перевезення виготовленої продукції, зокрема цим намазом.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вказав, що арешт був накладений законно, автотранспортний засіб був затриманий після вчинення злочину, за перевезення незаконно зрубаної деревини, тому є знаряддям вчинення злочину.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до з абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000401 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Так, в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 (справа №711/8439/25) надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля КАМАЗ 43101, зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення обставин вчинення незаконної порубки лісу на території Черкаської області, а також його перевезення, зберігання та збут, що спричинило тяжкі наслідки, збору та фіксації доказової інформації, відшукання речових доказів

25.09.2025 в ході проведення в період часу з 14 год. 43 хв. до 16 год. 56 хв. на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 (справа №711/8439/25) обшуку автомобіля КАМАЗ 43101, зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: зрізи дерев породи сосна в кількості 51 шт.; деревину промислового використання породи сосна; мобільний телефон ОСОБА_6 «Huawei 46» з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 ; автомобіль КАМАЗ 43101 зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 25.09.2025 слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , вилучені 25.09.2025 в ході проведення на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 (справа №711/8439/25) обшуку автомобіля КАМАЗ 43101, зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , зазначені вище зрізи дерев породи сосна, деревину промислового використання породи сосна; мобільний телефон ОСОБА_6 та автомобіль КАМАЗ 43101 зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , - визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, поданим в рамках кримінального провадження №0000401 від 01.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

02.10.2025 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №711/8969/25 накладено арешт з метою збереження речових доказів, на майно, вилучене в ході проведення 25.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 (справа №711/8439/25) обшуку автомобіля КАМАЗ 43101, зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: автомобіль КАМАЗ 43101 зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Арешт накладено із забороною розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвалюючи рішення про накладення арешту, слідчий суддя виходила з того, що автомобіль КАМАЗ 43101, зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , вилучений 25.09.2025 під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 (справа №711/8439/25) обшуку зазначеного транспортного засобу, є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, оскільки вказаний транспортний засіб може бути знаряддям вчинення злочину та містити на собі його сліди чи інші відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також встановлено, що, автомобіль КАМАЗ 43101, зеленого кольору, з номерним знаком НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , передано на відповідальне зберігання до Філії «Корсунь-Шевченківське лісове господарство» ДП «Ліси України (Кумейківске лісництво), завантажений деревиною, яка була на ньому в момент зупинення 25.09.2025.

Як встановлено в судовому засіданні в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000401 від 01.05.2025 протягом понад двох місяців, органом досудового розслідування не повідомлено про підозру жодній особі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України або будь-якого іншого злочину. ОСОБА_5 не має процесуального статусу підозрюваного, йому не пред`явлено жодних обвинувачень. До вказаних висновків доходить слідчий суддя при розгляді клопотання представника та позиції сторони обвинувачення. Разом з тим, жодна із сторін не заперечує, що ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність, а тому використання в даних цілях доводиться і даного транспортного засобу.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Відповідно до ст.ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також встановлено, що кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, майно, про зняття арешту з якого, клопоче заявник, правдиво визнане речовими доказами, що також унеможливлює скасування вказаного заходу повністю. Тому підстава накладення арешту не відпала і продовжує існувати.

Однак, законодавець передбачає можливість застосування арешту в найменш обтяжуючому стані для власника та дає можливість забезпечення схоронності майна покласти на власника майна. В даному випадку, враховано, що орган досудового слідства не аргументовує залишення автомобіля для проведення слідчих дій.

Враховуючи викладене вище, а також обставини даної справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині скасування заборони користування автомобілем КАМАЗ 43101 зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню.

У зв`язку з цим, ОСОБА_5 необхідно визначити відповідальною особою за збереження вказаного автомобіля та попередити його про обов`язок зберігати та не відчужувати дане майно до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення в цій частині, слідчий суддя виходив з того, що даний спосіб накладення арешту буде найменш обтяжливий для власника майна, так як ОСОБА_5 є фізичною особою-підприємцем, та може забезпечити схоронність транспортного засобу і збереже арештований автомобіль у відповідному технічному стані.

Разом із тим, встановивши необхідність змінити дотримання даного виду забезпечення кримінального провадження, у виді арешту майна, орган досудового розслідування може звернутися із додатковим клопотанням до слідчого судді. Встановивши додаткові обмеження для забезпечення збереження ознак вчинення кримінального правопорушення на визнаному речовому доказі.

Що стосується вимоги розвантаження. Дана дія має бути організована органом досудового розслідування, так як Камаз містить інші речові докази, на які накладено арешт шляхом заборони розпорядження та користування, а тому має забезпечити подальше зберігання в порядку передбаченому ст.100 КПК України. До даної процедури може бути залучений і власник даного майна.

Керуючись ст.ст.7, 170, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування заборони користування арештованим майном задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.10.2025 у справі №711/8969/25, в частині заборони користування автомобілем КАМАЗ 43101 зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без права розпорядження.

Передати ОСОБА_5 , автомобіль КАМАЗ 43101 зеленого кольору з номерним знаком НОМЕР_1 на відповідальне зберігання.

Копію ухвали негайно скерувати заявнику та слідчому для виконання передавання та подальшого зберігання речових доказів у відповідності до ст.100 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 23.12.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1