Справа № 344/1541/26
Провадження № 1-кс/344/924/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0002047 від 07.12.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що 07.12.2025 близько 13 год 50 хв ОСОБА_4 знаходилася поруч із будинком АДРЕСА_1 , де в цей час зберігала при собі заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень у вигляді кухонного ножа. У цей час у вказаному місці тротуаром рухалися малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Надалі, в ОСОБА_4 виник неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій по відношенню до малолітнього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Зазначено, що у подальшому, ОСОБА_4 , приводячи свій неправомірний умисел на вчинення хуліганських дій у виконання, діючи умисно та усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи вседозволеність та явну неповагу до встановлених в суспільстві правил і норм поведінки, в присутності сторонніх осіб, діючи з особливою зухвалістю, утримуючи у свої лівій руці заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме кухонний ніж, схопила правою рукою за шию малолітнього потерпілого ОСОБА_6 та, маючи фізичну перевагу над останнім, з особливою зухвалістю нанесла останньому ножових поранень в ділянці обличчя.

Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_4 , діючи умисно, проявляючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві під час перебування в громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі, усвідомлюючи, що вона перебуває у громадському місці, з хуліганських спонукань, в присутності сторонніх осіб, підійшла ззаду до ОСОБА_7 , схопила за одяг та з особливою зухвалістю розпочала наносити численні удари руками в ділянку голови потерпілої ОСОБА_7 . Надалі, продовжуючи свої неправомірні дії, по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_4 умисно та з особливою зухвалістю нанесла потерпілій ОСОБА_7 ножові поранення в ділянці обох рук.

Вказується на те, що хуліганські дії ОСОБА_4 , носили явно виражений характер, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, порушували суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, безпечний громадський порядок, охорону здоров`я, честі та гідності людини, в результаті чого потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження.

Матеріалами клопотання зазначається, що 07 грудня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та 08.12.2025 року їй було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

09 грудня 2025 підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.02.2026 року включно, без визначення розміру застави.

У зв`язку із складністю кримінального правопорушення, постановою керівника Окружної прокуратури м. Івано-Франківська продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002047 до трьох місяців, а саме 08.03.2026 року включно.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням зазначає, що під час здійснення досудового розслідування проведено великий об`єм слідчих дій для доведення вини, що свідчить про складність кримінального провадження, а саме, призначено судово-медичні експертизи потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , призначено судово-імунологічні експертизи дослідження рідкої крові потерпілих, призначено судово-цитологічну експертизу, вилученого в ході огляду місця події предмету зовні схожого на ніж, яким ОСОБА_4 наносила тілесні ушкодження потерпілим, призначено судово-імунологічні експертизи, вилучених в ході огляду місця події змивів речовини бурого кольору зовні схожих на кров, призначено судово-психіатричну експертизу підозрюваній ОСОБА_4 , висновки яких ще не отримано. Допитано в статусі потерпілої ОСОБА_7 , неповнолітнього ОСОБА_6 та його законного представника, допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , проведено огляди відеозаписів із камер зовнішнього відеоспостереження в місці вчинення кримінального правопорушення. Незважаючи на вже проведенні слідчі дії, що свідчать про складність кримінального провадження, для виконання завдань, визначених у ст. 2 КПК України, ще необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, а саме: провести судово-медичну експертизу потерпілій ОСОБА_7 , висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження; провести судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_6 , висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження; провести судово-психіатричну експертизу підозрюваній ОСОБА_4 , висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження; провести судово-цитологічну експертизу, вилученого в ході огляду місця події предмету зовні схожого на ніж, яким ОСОБА_4 наносила тілесні ушкодження потерпілим; провести судово-імунологічні експертизи, вилучених в ході огляду місця події змивів речовини бурого кольору зовні схожих на кров; оголосити кінцеву підозру ОСОБА_4 з врахуванням отриманих експертиз та додаткових доказів, виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Як вказується у клопотанні, вище зазначені слідчі дії не вдалося завершити у двох місячний термін у зв`язку із великим навантаженням експертних установ, які проводять судово-медичні, цитологічні, імунологічні та судово-психіатричну експертизи, що має наслідком не можливість проведення зазначених експертиз у передбачені законодавством України строки, необхідність вилучення додаткових медичних документів про лікування потерпілих та підозрюваної, а також довготривалого перебування потерпілих на лікуванні.

У зв`язку з чим сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на необхідність вирішити питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Підозрювана та її захисник просили врахувати, що ОСОБА_4 хворіє. Кримінальне правопорушення вчинено під час того, коли остання перестала приймати лікування. На даний час підозрювана загрози для оточуючих не становить, вона свідома того, що їй потрібне лікування шляхом вживання медичних препаратів. Також є її мати, яка буде контролювати вживання підозрюваною ліків, з якою ОСОБА_4 буде проживати разом. Просять застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка та жителька АДРЕСА_2 , українка, громадянка України, не працевлаштована, не одружена, на утриманні дітей немає, раніше не судима.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться: в протоколі огляду місця події, протоколі допиту потерпілих, протоколах допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколі допиту законного представника потерпілого, а також іншими доказами в їх сукупності, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваної:

переховуватись від органів досудового розслідування чи суду обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинений злочин, може намагатись уникнути покарання;

вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що у останньої відсутні міцні соціальні зв`язки, вона не працевлаштована, немає сталих доходів. Крім того, у підозрюваної ОСОБА_4 наявне психічне захворювання, про що свідчить неодноразове перебування на стаціонарному лікуванні у закладах з надання психіатричної допомоги, у зв`язку із чим вона може не усвідомлювати своїх дій;

враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється та те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як встановлено, запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо. Заявлені ризики на даний час продовжують існувати та не зменшились.

Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваної дані.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що застосуванняи більш м`якого запобіжного заходу є неможливе, оскільки інші види запобіжного заходу не виключатимуть вищенаведеним ризикам та не будуть співмірним тяжкості інкримінованому злочину.

Разом із тим, з урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосування насильства, визначати розмір застави недоцільно.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Постановою керівника Окружної прокуратури м. Івано-Франківська продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0002047 до трьох місяців, а саме 08.03.2026 року включно.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування - до 07 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 29.01.2026 року.