Єдиний унікальний номер 722/16/18
Номер провадження 1-кп/722/26/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м.Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю:

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

та обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 06.07.2017 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 06.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост.391 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності передбачених ст.49 КК України, просить суд його задовольнити та закрити з даних підстав.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання обвинуваченим ОСОБА_5 та просив суд його задовольнити та закрити кримінальне провадження з даних підстав.

Прокурор вважав, що є підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності та не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши заявлене клопотання, дійшов наступних висновків.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, який згідно ч.2 ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до ст.49 КК України, початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.

Відповідно до численної практики Верховного Суду, останній неодноразово роз`яснював у своїх рішеннях, що ст.49 КК України визначає матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-правових процедур. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе із одночасним застосуванням норм кримінального процесуального закону (постанова від 09.02.2021 у справі №753/5553/18, постанова від 31.05.2018 у справі № 520/6591/15-к, постанова від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, постанова від 13.11.2018 у справі № 219/11564/16-к, постанова від 20.03.2018 № 463/5277/16-к).

У відповідності до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд має перевірити, чи дійсно строки давності спливли, чи особа не ухилялася від слідства та суду, чи не зупинявся перебіг строку давності, чи не переривався через вчинення нового злочину, чи правильно обчислені строки давності, чи дійсно настали передбачені ст.49 КК України підстави, які необхідні для звільнення від кримінальної відповідальності.

Як вбачається із обвинувального акту, період вчинення інкримінованого правопорушення за ст.391 КК України, ОСОБА_5 значаться - 15.06.2017 року та 30.06.2017 року, тобто минули строки, передбачені ст.49 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного або обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Аналогічна думка висловлена в постановах від 12.11.2019 року Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду в справі № 566/554/16-к та у справі №462/2762/14., постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, де зазначено, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язком, а не правом суду (якщо обвинувачений проти цього не заперечує).

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, подальший розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, суд вважає неможливими через існування імперативної, визначеної законом, гарантії: спливу строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, що відповідно до вимог ст.49 КК України є законодавчою підставою для закриття провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.391 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Крім того, зі змісту вищезазначених норм КПК України не вбачається, що при вирішенні питання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, необхідно враховувати позицію обвинуваченого щодо визнання чи невизнання ним вини у пред`явленому обвинуваченні, обов`язково в даному випадку з`ясовується лише згода або незгода обвинуваченого на звільнення його від кримінальної відповідальності з такої обставини, яка, до того ж, не є реабілітуючою.

Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 25 травня 2019 року у справі № 51-8555км18 (єдиний унікальний номер 287/359/14-к).

За таких обставин справи суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.391 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та закриття кримінального провадження.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за наявності його згоди буде порушенням права обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.11.2022 року, за №734/3220/17.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за ст.391 КК України, за яким він обвинувачується є нетяжкими та з моменту його скоєння минуло більше 5 років, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити і звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Кримінальним провадженням матеріальна шкода не завдана.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.

Керуючись ст.ст.284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України,суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогост.391 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост.391 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: