Справа № 715/2883/25
Провадження № 1-кп/715/203/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2025 Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в смт. Глибока в залі суду матеріали кримінального провадження №0002088 за обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, на момент вчинення кримінального правопорушення перебуваючого у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призваного під час мобілізації 28.03.2023 року, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002088 від 09.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за обставин, вказаних у обвинувальному акті.

Вказує, що 09.06.2025 ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину та 10.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.06.2025 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.08.2025.

05.08.2025 слідчим суддею Глибоцького районного суду Чернівецької області до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.09.2025.

25.08.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України скеровано до Глибоцького районного суду Чернівецької області для розгляду його по суті.

05.09.2025 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.11.2025 року.

Просить суд продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під варту до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Прокурор Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили суд обрати інший запобіжний захід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, документів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканість, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Враховуючи те, що у провадженні Глибоцького районного суду Чернівецької області розглядається кримінальне провадження за № 0002088 від 09.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_6 військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації матрос, обвинувачується у тому, що у період часу з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. 09.06.2025 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час конфліктної ситуації, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи на території житлового будинку по АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства останнього, використовуючи наявний у нього кухонний ніж, що має колюче-ріжучі властивості, який ОСОБА_6 утримував у руках, перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_7 , наніс даним предметом потерпілому один проникаючий колото-різаний удар в область життєво важливого органу - серця, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани по передній поверхні грудної клітки в проекції 3-го ребра по міжреберні м`язи між 3 тім та 4-тим ребрами, вісцеральну плевру ушкоджуючи серцеву сумку та сліпо закінчується з ушкодженням трьох ділянок серця: легеневої артерії на 1 см вище попереднього та лівіше по ходу легеневої артерії; лівого вушка серця та крововиливи в м`які тканини довкола зазначеної рани та ранового каналу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №741 від 14 серпня 2025 року відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя» та знаходяться в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті ОСОБА_8 , чим вчинив вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується матеріалами кримінального провадження.

09.06.2025 ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні злочину та 10.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11.06.2025 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.08.2025.

05.08.2025 слідчим суддею Глибоцького районного суду Чернівецької області до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.09.2025.

25.08.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 115 КК України скеровано до Глибоцького районного суду Чернівецької області для розгляду його по суті.

05.09.2025 року ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.11.2025 року.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 покладено наявність обставин, які свідчать про те, що обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам, оскільки підозрюваний може:

п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_6 , усвідомлює серйозність пред`явленого обвинувачення та реальну можливість призначення йому максимального строку позбавлення волі, що згідно з ч. 1 ст. 115 КК України становить від 7 до 15 років. Такий розвиток подій створює об`єктивний мотив для спроби втечі з місця проживання, переховування від слідства, або залишення території України.

Стосовно ризику (небезпеки) переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду (як однієї із підстав застосування запобіжного заходу) слід зауважити, що застосування конкретного запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), серед яких одним з важливіших є тяжкість пред`явленого обвинувачення. Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним). Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Така правова позиція цілком узгоджується з уставленою міжнародною практикою. Так, у ст. 5 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

Отже, невідворотність реального відбування покарання у разі визнання винним ОСОБА_6 , свідчить про те, що останній усвідомлюючи, що у разі набрання законної сили вироку щодо нього за вчинення кримінального правопорушення, по якому повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, може отримати реальний строк покарання у вигляді позбавлення волі, з метою уникнення від покарання, може вчиняти дії щодо переховування від органів досудового розслідування чи у подальшому від суду.

Також, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду як на території України, так і на території іноземних держав.

- п. 3 незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

З метою уникнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , може незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, як особисто, так і через інших осіб, з метою схилити їх до зміни наданих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання за скоєне.

У разі перебування підозрюваного на волі, є ризик знищення або фальсифікації доказів, які можуть свідчити про обставини вчинення злочину, що позбавить можливості встановити всі обставини їй вказаних тілесних ушкоджень потерпілому.

Частина свідків знайомі обвинуваченого або особи, які побічно залучені до подій, що передували злочину. Існує реальна можливість впливу на цих осіб шляхом залякування, умовлянь або підкупу з метою зміни або відмови від показань.

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з цим існує реальна загроза повторного вчинення насильницьких дій, у тому числі щодо свідків, членів родини потерпілого або нових осіб, із якими обвинувачений може вступити у конфлікт.

Його поведінка після вчинення злочину, зокрема відсутність каяття чи наміру добровільно здатися правоохоронним органам, свідчить про відсутність самоконтролю і правосвідомості, ОСОБА_6 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи та є суспільно небезпечною особою.

Враховуючи тяжкість наслідків, підозрюваний може вчиняти активні дії для уникнення покарання шляхом знищення доказів, створення хибних алібі або тиску на учасників процесу.

Водночас, строк дії згаданої вище ухвали слідчого судді від 05.09.2025, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід, закінчується 03.11.2025, а тому необхідно розглянути питання щодо продовження вказаного строку запобіжного заходу терміном на 60 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Враховуючи вище викладене, наявні всі законні підстави, у відповідності до вимог КПК України обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім та не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу не має.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені згаданими вище пунктами.

Отже, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних, обґрунтованих і неупереджених процесуальних рішень у розумні та/або передбаченні КПК України строки, виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 терміном на 60 днів, оскільки є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, що негативно вплине на хід судового розгляду кримінального провадження, а також не забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України - слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Злочинними діями ОСОБА_6 завдана смерть іншій особі, тому суд приходить до висновку про недоцільність визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 176-178, 183, 184, 194, 199, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя села Кам`янка, Чернівецького району, Чернівецької області до 14 год. 30 хв. 28 грудня 2025 року.

Ухвалу для виконання направити начальнику Чернівецької установи виконання покарань №33.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя: