Справа № 342/830/25
Провадження № 1-кп/342/173/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городенка кримінальне провадження № 0000073 від 16.08.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , який не одружений, не працює, є особою із інвалідністю ІІІ групи, громадянин України, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження.

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

16.08.2025 біля 12-00 год ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , перебували по АДРЕСА_1 , де між собою розмовляли. В подальшому, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на грунті особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_3 виражаючись у адресу ОСОБА_7 нецензурними словами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання щодо здоров`я останньої, наніс долонею правої руки два удари в область правого передпліччя ОСОБА_7 , чим спричинив тілесні ушкодження останній.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18.08.2025 у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування, кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, заслухавши потерпілу, захисника, прокурора, дослідив дані, які характеризують особу ОСОБА_3 .

В судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Суду пояснив, що він більше такого не повторить. У скоєному кається та просить його суворо не карати.

Потерпіла в судовому засіданні просила обвинуваченого карати в межах закону, зазначила, що обвинувачений є особою із інвалідністю 3 групи відповідно він може працювати і відробляти роботи. Зазначила, що вона позов не заявляла, але хотіла б, щоб обвинувачений відкупив їй плаття, яке пошкодилось під час конфлікту.

Захисник просив призначити обвинуваченому покарання з врахуванням того, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою із інвалідністю, за місцем проживання характеризується добре, у вчиненому кається.

Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні легких тілесних ушкоджень - доведена повністю. Його дії за ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального проступку, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінального проступку.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує також дані про особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, також враховується і те, що він є особою із інвалідністю ІІІ групи, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах в медичному закладі за місцем проживання. Враховується і те, що обвинувачений органом місцевого самоврядування за місцем проживання характеризується добре.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи досудову доповідь органу пробації в котрій зазначено про середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, зважаючи також на позицію прокурора який просить призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України - у виді штрафу, що буде необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався в даному кримінальному провадженні під час розгляду справи в суді.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1