Провадження № 1-кс/742/1747/25
Єдиний унікальний № 742/6323/25
У Х В А Л А

24 грудня 2025 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , провівши розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000890 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Єгорівка Прилуцького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого: 31 березня 2020 року Прилуцьким міськрайонним судом за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України до 5 років позбавлення волі, 13.12.2024 умовно-достроково звільненого з Білоцерківської виправної колонії з невідбутим терміном покарання 1 місяць 11 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала письмове клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Своє клопотання мотивує тим, що Прилуцькою окружною прокуратурою скеровано до Прилуцького міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000890 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. Встановлено, що ОСОБА_4 може бути причетним до таємного викрадення чужого майна. 29.10.2025 ОСОБА_4 був затриманий уповноваженою особою в порядку ст.208 КПК України, а 30.10.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали визначено до 28.12.2025. Оскільки на даний час ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків прокурор і просить суд продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 60 днів.

В судовому засіданні обвинувачений категорично заперечив з приводу поданого клопотання. Вказав, що повністю визнає вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень. Тому ризики на які посилається прокурор є надуманими та є припущенням. Просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого. Вказала, що доводи прокурора викладені у клопотанні є виключно припущеннями та жодними доказами не підтверджені. Просила змінити обвинуваченому обраний запобіжний захід на домашній арешт.

Прокурор категорично заперечила з приводу зміни запобіжного заходу. Вказала на неможливість застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу враховуючи неодноразові судимості обвинуваченого, не бажання стати на шлях виправлення та наявність реальних ризиків позапроцесуальної його поведінки.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши наведені у клопотанні доводи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Зокрема, ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк дії ухвали визначено до 28.12.2025.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Більш того, на стадії судового розгляду, при вирішенні питання щодо продовження строку раніше обраного запобіжного заходу, кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення «поза розумним сумнівом». Ці питання є предметом саме судового розгляду обвинувачення, коли усім наданим доказам повинна бути надана оцінка в судовому рішенні за результатами такого розгляду.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна повторно, в умовах воєнного стану.

Суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які обґрунтовують тримання обвинуваченого під вартою та наведені в попередньому судовому рішенні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, які продовжують існувати, а саме характер висунутого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, які мають підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише прав обвинуваченого, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, а також тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, та всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого.

Тому, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінальних правопорушень, об`єктивних обставин, та даних про особу обвинуваченого, який не має сталих соціальних зв`язків, заробітків, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які не відпали і продовжують існувати.

Наразі кримінальне провадження перебуває на розгляді в суді, на час вирішення клопотання прокурора судовий розгляд ще не завершений, а тому наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, і ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу не досягли такого рівня, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

При цьому суд враховує, що за місцем реєстрації обвинуваченого стан житлового приміщення не придатний для проживання, а позиції власника майна щодо надання згоди для продовження його проживання за відповідною адресою матеріали справи не містять.

З огляду на те, що обвинувачений неодноразово судимий, не став на шлях виправлення, а також вчиняв злочини під час перебування на волі, застосування домашнього арешту не гарантує належної поведінки та не запобігає ризику вчинення нових злочинів.

Разом з тим, суд звертає увагу, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не позбавляє права обвинуваченого або ж його захисника порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

З огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та враховуючи вимоги ч.3 ст.183 КПК України, суд вважає, що визначений відповідною ухвалою слідчого судді розмір застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 182-183, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, до 21 лютого 2026 року, включно, з розміром застави та обов`язками, визначеними ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 31 жовтня 2025 року.

Копію ухвали вручити учасникам справи та направити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6