УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратри у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, військовослужбовця Збройних Сил України, водія-механіка відділення підводно-технічних робіт взводу підводного розмінування роти підводного розмінування військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000984,

ВСТАНОВИЛА:

03.11.2025 прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратри у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із продовженням дії процесуальних обов`язків у межах строку досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту закінчується 07.11.2025.

На даний час існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом, оскільки продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2025 за № 0000984 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

11 вересня 2025 року о 13 год. 25 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12 вересня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме про те, що «05.08.2024, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 87РС громадянин ОСОБА_6 , прийнятий на військову службу та призначений на посаду курсанта навчального взводу 3 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат». В подальшому, 05.09.2024, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 112РС солдат ОСОБА_6 призначений на посаду водія-сапера розмінувальника військової частини НОМЕР_1 . В подальшому, 16.08.2025, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 89РС солдат ОСОБА_6 призначений на посаду водія-механіка відділення підводно-технічних робіт взводу підводного розмінування роти підводного розмінування військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_2 солдат ОСОБА_6 набув статус військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, бути дисциплінованим, поводитись з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Окрім цього, солдат ОСОБА_6 мав поводити себе пристойно і дотримуватись вимог ст. 68 Конституції України, згідно яких кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей, та ст. 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно яких військовослужбовці постійно повинні бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, став на шлях протиправної діяльності, вчинивши дії, спрямовані на порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Так, 12 вересня 2025 року, близько 08 год. 45 хв., в світлу пору доби, без опадів, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ЗАЗ TF69YP (LANOS)», р.н. НОМЕР_3 , рухався по ділянці 303 км автодороги М-30 сполученням «Стрий-Ізварине», поблизу с. Головчинці Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, по сухій чистій асфальтобетонній проїзній частині зі сторони від м. Хмельницький в напрямку до м. Вінниця, зі швидкістю близько 80 км/год, чим грубо порушив вимоги п. 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил), оскільки перебував в зоні дії дорожнього знака 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год».

Продовжуючи рух на вказаній ділянці дороги, а саме на 303 км + 252 м автодороги М-30 сполученням «Стрий-Ізварине», поблизу с. Головчинці Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, водій ОСОБА_6 в порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правил) не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Так, ОСОБА_6 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.2 «зебра» та дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 «Пішохідний перехід», маючи об`єктивну спроможність виявити на проїзній частині пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину в межах вищевказаного нерегульованого переходу справа-наліво відносно напрямку руху керованого ним автомобіля «ЗАЗ TF69YP (LANOS)», р.н. НОМЕР_3 , в порушення вимог п. 18.1 Правил, не вжив заходів для зменшення швидкості та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , чим створив для неї небезпеку, та продовжуючи свій рух, на нерегульованому пішохідному переході, в межах лівої з двох смуг, призначених для руху в напрямку до м. Вінниця, допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3. (б, д), 12.9 (б), 18.1 Правил, зміст яких полягає в наступному: п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.9. Водієві забороняється: а) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил; п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричинення смерті потерпілої ОСОБА_7 ».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення зокрема підтверджується: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 11.09.2025; протокол затримання ОСОБА_6 від 11.09.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2025 року застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 строком по 07 листопада 2025 року запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобового з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Постановою керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_12 від 30.10.2025 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність у виконані ряду слідчих та процесуальних дій. Зокрема у кримінальному провадженні необхідно: долучити до матеріалів провадження висновок судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортного засобу»; долучити до матеріалів провадження висновок судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження»; долучити до матеріалів провадження висновок судово-медичної експертизи відносно трупа ОСОБА_7 ; із урахуванням сукупності здобутих за результатами висновків судових експертиз вихідних даних провести слідчий експеримент з підозрюваним ОСОБА_6 ; на підставі здобутих в ході проведення слідчого експерименту вихідних даних призначити судову інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди»; долучити до матеріалів провадження висновок судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди»; провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування; з урахуванням отриманих нових фактичних обставин виконати вимоги ст. 290, 291 КПК України.

На даний час виникає необхідність у продовженні дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки продовжує існувати ризик, передбачений ст. 177 КПК України, який мав місце при обранні запобіжного заходу, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілого, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому слідчою суддею враховується встановлена КПК процедура отримання показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

Отже ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на етапі кримінального провадження під час збирання доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту отримання судом показань від свідків.

З наданих матеріалів убачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Разом з тим, вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні станом на моменту розгляду клопотання, оскільки ні слідчим, ні прокурором не наведено обставин, які б дали беззаперечні підстави суду вважати, що ОСОБА_6 має намір ухилятися від слідства.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці імовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

У справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя (W v. Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови) §58).

ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, розлучений, хворіє.

Жодних доказів, які би підтверджували неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_6 , ухилення його від явки на виклики до органу досудового розслідування протягом строку дії застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, до клопотання не долучено та слідчий у судовому засіданні повідомив, що покладені процесуальні обов`язки підозрюваний виконував належним чином.

На розгляд клопотання підозрюваний з`явився за першою вимогою самостійно та спроб переховування від органів досудового розслідування, за повідомленням слідчого, не вчиняв.

За таких обставин, вважаю, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на даному етапі досудового розслідування вказаного кримінального провадження відсутній.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідча суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, розлучений, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах, раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, перебуває на посаді водія-механіка відділення підводно-технічних робіт взводу підводного розмінування роти підводного розмінування військової частини НОМЕР_1 .

За місцем служби зарекомендував себе з позитивної сторони як відповідальний та дисциплінований військовослужбовець, має ряд заохочень від командування, що підтверджується характеристикою командира роти ОСОБА_13 від 12.09.2025.

Відповідно до виписки епікризу №15632 з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення для хворих з порушенням мозкового кровообігу (інсульт ний блок) КНП Чернігівської міської лікарні №2 Чернігівської міської ради від 23.10.2025, у ОСОБА_6 стався ішемічний інсульт (16.10.2025), атеротромботичний підтип, у басейні ЛСМА (за даними МС КТ ГМ від 16.10.25) у формі правобічного гемі синдрому, помірної сенсорної (амнестичний підтип) афазії. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. у формі помірного емоційно-вольового та когнітивного зниження. Атеросклероз судин головного мозку. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ризик 4. СН стадія ІІ-А, ФК ІІ.ІХС. Дифузний кардіосклероз. Зміщення носової переділки. Гіпертрофія слизових носових раковин. Хронічний вазомоторний риніт. Гіпертонічна ангіопатія сітківок обох очей.

Згідно довідки КНП «Чернігнівська міська лікарня» від 17.10.2025, ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні у відділенні для хворих з порушенням мозкового кровообігу у Чернігнівській міській лікарні з 16.10.2025 по теперішній час.

Таким чином, на сьогодні стан здоров`я ОСОБА_6 є важким та він потребує лікування, яке є малоефективним у домашніх умовах.

Потерпіла ОСОБА_14 отримала грошові кошти у сумі 70 000 грн. на поховання ОСОБА_7 , що підтверджується розпискою останньої, просить суворо не карати ОСОБА_6 .

Враховуючи наведені ризики, усі визначені ст.178 КПК України обставини, стан здоров`я підозрюваного, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня.

Також слід продовжити дію покладених на ОСОБА_6 обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2025, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду; повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Строк домашнього арешту слід визначити в межах строку досудового розслідування по 12 грудня 2025 року.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити по 12 грудня 2025 року включно строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у заборонні залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та продовжити дію покладених на нього обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.09.2025, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора у вказаному кримінальному провадженні або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора у вказаному кримінальному чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України та в`їзд в Україну.

В задовленні решти вимог клопотання, відмовити.

Ухвала діє по 12 грудня 2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя