КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/7471/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України, у кримінальному провадженні №0001144 від 15 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року клопотання слідчого відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено до 29 вересня 2025 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн. 00 коп.

Роз`яснено, що сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/рUA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає (Миколаївська обл.), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та зміну місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначено в межах строку досудового розслідування до 29 вересня 2025 року включно.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, покласти на останнього наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та зміну місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Уважає, що ухвала слідчого судді постановлена без дотримання вимог національного та міжнародного законодавства.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сторона обвинувачення, враховуючи диспозиційні вимоги статей КПК України в частині належності та допустимості доказів, була зобов`язана надати додаток до протоколу НСРД від 17 липня 2025 року у вигляді відеозапису, у зв`язку з чим уважає, що фото, долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу, не можуть вважатися належним та допустимим доказом в обґрунтування повідомлення про підозру, оскільки є незрозумілим їх походження та у протоколі НСРД від 17 липня 2025 року немає такого додатку, як фото.

Посилається на те, що слідчим суддею не було враховано той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 є діючим працівником Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, який не відсторонений від посади та виконання своїх прямих службових обов`язків, місце роботи якого саме місто Херсон, а не Миколаївська область, зокрема місто Миколаїв, куди ОСОБА_7 приїжджає лише ночувати, а також не враховано дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків та репутацію.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_7 має тривалі та сталі соціальні зв`язки, оскільки є одруженим, має від шлюбу доньку 2021 року народження, проживає разом зі своєю сім`єю за однією адресою: АДРЕСА_2 , має постійне місце роботи більше 10 років у лавах Національної поліції України, неодноразово був представлений до нагороди, має позитивну характеристику як з місця роботи, так і з місця проживання, що свідчить про позитивну репутацію ОСОБА_7 у професійному та суспільному середовищі.

Уважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу не містить інформації та/або доказів, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 , можливо, вчинив злочини, передбачені частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001144 від 15 жовтня 2024 року за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України, та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 368, частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 15, частиною другою статті 372 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 09 червня 2025 року по 17 липня 2025 року займав посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2 відділу (боротьби з транснаціональними та етнічними організованими злочинними групами) Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - УСР в Херсонській області ДСР НПУ).

Перебуваючи на вищевказаній посаді, тобто будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, ОСОБА_7 зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також професійно виконувати свої службові обов`язки.

Разом з тим, у невстановлені слідством час та місці, однак не пізніше липня 2025 року, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою покращення кількісних показників з виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, і як наслідок одержання службових переваг та майбутнього просування по службі, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час працівникам правоохоронного органу, порушуючи вимоги статей 6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», статті 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», вимоги «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних, речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №589 від 03 червня 2009 року, зі змінами та доповненнями, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - СУ ГУНП в Херсонській області) 18 січня 2025 року за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичного засобу, розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, оперативне супроводження у якому доручено співробітникам 2-го відділу УСР в Херсонській області ДСР Національної поліції України.

Під час здійснення заходів, спрямованих на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, у ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час працівників правоохоронного органу, виник спільний злочинний умисел, спрямований на штучне покращення кількісних показників з виявлення та розкриття кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів. З цією метою вони попередньо узгодили між собою незаконне переміщення та подальше приховане розміщення наркотичних засобів у володінні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою їх подальшого виявлення та вилучення під час обшуку, проведеного слідчим слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_15 , яка не була обізнаною у спільному злочинному умислі.

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу на адресу СУ ГУНП в Херсонській області 03 липня 2025 року спрямовано повідомлення про те, що під час оперативного супроводження кримінального провадження №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, встановлена причетність ОСОБА_14 до здійснення злочинної діяльності та запропоновано ініціювати перед прокуратурою та слідчим суддею питання щодо отримання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2025 року №487/4762/25 клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_14 .

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, ОСОБА_7 у невстановлених в ході досудового розслідування час та місці, однак не пізніше 17 липня 2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів з метою подальшого збуту, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах речовину рослинного походження, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежений - канабіс масою 16,19 г, та почав його незаконне зберігання у невстановленому в ході досудового розслідування місці з метою подальшого його збуту.

Приблизно о 07 год. 00 хв. 17 липня 2025 року ОСОБА_7 перемістив поліетиленовий пакет із вищевказаним наркотичним засобом до невстановленого в ході досудового розслідування автомобіля, на якому разом із старшим оперуповноваженим в ОВС УСР в Херсонській області ДСР НПУ ОСОБА_16 та слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_15 , яка не була обізнана у спільному злочинному умислі, прибув за місцем проживання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , для проведення обшуку його домоволодіння, тим самим здійснив перевезення вказаного наркотичного засобу з метою подальшого його збуту.

Прибувши за вищевказаною адресою, у цей же день, о 07 год. 24 хв. ОСОБА_7 перед початком проведення обшуку зайшов у спальну кімнату квартири, де знаходилась співмешканка ОСОБА_14 - ОСОБА_17 , та повідомив останній про необхідність залишити приміщення кімнати.

Після того, як ОСОБА_17 залишила приміщення кімнати, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу на штучне покращення кількісних показників з виявлення та розкриття кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, залишив поліетиленовий пакет із наркотичним засобом, обіг якого обмежений, - канабісом під речами праворуч біля входу на балкон квартири АДРЕСА_4 , тим самим вчинив збут наркотичного засобу, який попередньо придбав у невстановлений спосіб та невстановлених осіб і зберігав з метою збуту.

У подальшому, у період з 07 год. 30 хв. до 13 год. 13 хв., слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_15 , яка не була обізнана із злочинним умислом ОСОБА_7 , на виконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2025 року проведено обшук у вказаній квартирі, в ході якого виявлено та вилучено зазначений поліетиленовий пакет із наркотичним засобом, обіг якого обмежений, - канабісом, які раніше збув ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням установлено, що маса вилученого 17 липня 2025 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - канабісу, у перерахунку на суху речовину становить 16,19 г, що відповідно до таблиці «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01 серпня 2000 року, є більшою, ніж невеликий розмір.

Крім того, ОСОБА_7 у невстановлені слідством час та місці, однак не пізніше липня 2025 року, діючи умисно, з метою покращення кількісних показників з виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, і як наслідок одержання службових переваг та майбутнього просування по службі, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час працівникам правоохоронного органу, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему (затверджене Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року), Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна» та додатку №1 до вказаної постанови («Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України»), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1988 року, вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним поводженням з бойовими припасами та вибуховими речовинами.

Так, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - СУ ГУНП в Херсонській області) 18 січня 2025 року за фактом незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичного засобу, розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, оперативне супроводження у якому доручено співробітникам 2-го відділу УСР в Херсонській області ДСР Національної поліції України.

Під час здійснення заходів, спрямованих на встановлення осіб, причетних до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, у ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час працівників правоохоронного органу, виник спільний злочинний умисел, спрямований на штучне покращення кількісних показників з виявлення та розкриття кримінальних правопорушень у сфері незаконного поводженням з бойовими припасами та вибуховими речовинами. З цією метою вони попередньо узгодили між собою незаконне переміщення та подальше приховане розміщення бойових припасів та вибухових речовин у володінні ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою їх подальшого виявлення та вилучення під час обшуку, проведеного слідчим слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_15 , яка не була обізнаною у спільному злочинному умислі.

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу на адресу СУ ГУНП в Херсонській області 03 липня 2025 року спрямовано повідомлення про те, що під час оперативного супроводження кримінального провадження №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК України, встановлена причетність ОСОБА_14 до здійснення злочинної діяльності та запропоновано ініціювати перед прокуратурою та слідчим суддею питання щодо отримання дозволу на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 .

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2025 року №487/4762/25 клопотання слідчого задоволено, та надано дозвіл на проведення обшуку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_14 .

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 у невстановлених в ході досудового розслідування час та місці, однак не пізніше 17 липня 2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових речовин, придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах корпус гранати Ф1, підривач типу УЗРГМ-2 та тротилову шашку, тим самим незаконно придбав та почав незаконне зберігання бойового припасу та вибухової речовини у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

Приблизно о 07 год. 00 хв. 17 липня 2025 року ОСОБА_7 , утримуючи при собі пакунок із корпусом гранати Ф1, підривачем типу УЗРГМ-2 та тротиловою шашкою, на автомобілі, разом із старшим оперуповноваженим в ОВС УСР в Херсонській області ДСР НПУ ОСОБА_16 та слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_15 , яка не була обізнана у спільному злочинному умислі, прибув за місцем проживання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , для проведення обшуку його домоволодіння, тим самим здійснив носіння вказаного бойового припасу та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Прибувши за вищевказаною адресою, у цей же день, о 07 год. 24 хв. ОСОБА_7 перед початком проведення обшуку зайшов у спальну кімнату квартири, де знаходилась співмешканка ОСОБА_14 - ОСОБА_17 , та повідомив останній про необхідність залишити приміщення кімнати.

Після того, як ОСОБА_17 залишила приміщення кімнати, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу на штучне покращення кількісних показників з виявлення та розкриття кримінальних правопорушень у сфері незаконного поводженням з бойовими припасами та вибуховими речовинами, залишив пакунок із корпусом гранати Ф1, підривачем типу УЗРГМ-2 та тротиловою шашкою на балконі зліва в комоді, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_4 , тим самим вчинив збут бойових припасів, вибухових речовин, які попередньо придбав у невстановлений спосіб і зберігав з метою збуту.

У подальшому, у період з 07 год. 30 хв. до 13 год. 13 хв., слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_15 , яка не була обізнана із злочинним умислом ОСОБА_7 , на виконання ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2025 року проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено зазначений поліетиленовий пакет із корпусом гранати Ф1, підривачем типу УЗРГМ-2 та тротиловою шашкою, які раніше збув ОСОБА_7 .

Вилучені 17 липня 2025 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 корпус гранати Ф1 та підривач типу УЗРГМ-2 при їх поєднанні є бойовим припасом військового призначення - однією бойовою протипіхотною оборонною уламковою ручною гранатою Ф-1, а речовина з тротилової шашки є вибуховою речовиною - тринітротолуолом (тротилом).

04 вересня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України.

05 вересня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України, у кримінальному провадженні №0001144 від 15 жовтня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року клопотання слідчого відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором другого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено до 29 вересня 2025 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн. 00 коп.

Роз`яснено, що сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/рUA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено наступні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих слідчої групи у кримінальному провадженні, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає (Миколаївська обл.), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та зміну місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначено в межах строку досудового розслідування до 29 вересня 2025 року включно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами УСБУ в Херсонській області щодо виявлення злочину від 28 липня 2025 року; матеріалами УСБУ в Херсонській області щодо виконання доручення від 11 липня 2024 року; протоколом НСРД від 17 липня 2025 року відносно ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17 липня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , від 08 серпня 2025 року; протоколом огляду приміщення ОСОБА_14 від 16 липня 2025 року; протоколом обшуку від 17 липня 2025 року житла ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 ; висновком судової вибухово-технічної експертизи від 31 липня 2025 року №СЕ-19/122-25/4143-ВТХ; висновком експертизи матеріалів, речовин та виробів від 01 серпня 2025 року №СЕ-19/122-25/4146-НЗПРАП; висновком експертизи «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу» від 28 липня 2025 року №СЕ-19/122-25/4154-ФХВР, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , те, що з моменту повідомлення ОСОБА_18 про підозру пройшов незначний проміжок часу, він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, характер та обставини вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, а також дані, що характеризують особу підозрюваного; його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням указаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Таким чином, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у відповідності до вимог частини четвертої, пункту 3 частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України, взявши до уваги надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши у сукупності всі обставини, у тому числі й тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зваживши на підвищену суспільну небезпеку злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дійшов обґрунтованого висновку про визначення йому застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного вбачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів уважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, що клопотання про обрання запобіжного заходу не містить інформації та/або доказів, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 , можливо, вчинив злочини, передбачені частиною першою статті 263, частиною другою статті 307 КК України, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Посилання скаржника на те, що слідчим суддею не було враховано той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 є діючим працівником Управління стратегічних розслідувань в Херсонській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, який не відсторонений від посади та виконання своїх прямих службових обов`язків, місце роботи якого саме місто Херсон, а не Миколаївська область, зокрема місто Миколаїв, куди ОСОБА_7 приїжджає лише ночувати, а також не враховано дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків та репутацію, спростовуються матеріалами судової справи та встановленими слідчим суддею обставинами, відображеними в оскаржуваній ухвалі.

При цьому, доводи скаржника на те, що ОСОБА_7 має тривалі та сталі соціальні зв`язки, оскільки є одруженим, має від шлюбу доньку 2021 року народження, проживає разом зі своєю сім`єю за однією адресою: АДРЕСА_2 , має постійне місце роботи більше 10 років у лавах Національної поліції України, неодноразово був представлений до нагороди, має позитивну характеристику як з місця роботи, так і з місця проживання, що свідчить про позитивну репутацію ОСОБА_7 у професійному та суспільному середовищі, не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Аргументи захисника про те, що сторона обвинувачення, враховуючи диспозиційні вимоги статей КПК України в частині належності та допустимості доказів, була зобов`язана надати додаток до протоколу НСРД від 17 липня 2025 року у вигляді відеозапису, у зв`язку з чим уважає, що фото, долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу, не можуть вважатися належним та допустимим доказом в обґрунтування повідомлення про підозру, оскільки є незрозумілим їх походження та у протоколі НСРД від 17 липня 2025 року немає такого додатку, як фото, не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні поданого клопотання.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Окрім того, згідно з вимогами статті 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Станом на час розгляду апеляційної скарги строк дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року закінчився.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4