Провадження 1-кс/524/2297/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000651 від 25.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,

встановила:

29.09.2025 прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому 25.09.2025 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000651 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, в якому просив накласти арешт на предмет зовні схожий на ніж, що належить ОСОБА_4 .

01.10.2025 прокурором було направлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

01.10.2025 ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука задоволено клопотання прокурора про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибув.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що Кременчуцьким РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000651 від 25.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, за фактом того, що до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 24.09.2025 року приблизно о 09 год. 30 хв. невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 погрожувала заявниці вбивством.

До матеріалів клопотання додано протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, відповідно до якого 24.09.2025 ОСОБА_5 звернулася до Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно неї, а саме за фактом того, що 24.09.2025 року приблизно о 09:30 год. невідома особа чоловічої статі на вигляд близько сорока років за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд. 31 погрожувала їй та розпилила їй в очі рідину з балончика.

Також додано пояснення потерпілої ОСОБА_5 від 24.09.2025 року, відповідно до яких остання виклала обставини події.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.09.2025 року за адресою: м. Кременчук, просп. Свободи, буд. 31 під час слідчої дії було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на розкладний ніж чорного кольору.

25.09.2025 постановою старшого дізнавача СД Кременчуцького РУП ГУПН в Полтавській області ОСОБА_6 предмет зовні схожий на розкладний ніж чорного кольору приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором доведено, що предмет зовні схожий на розкладний ніж чорного кольору має значення для забезпечення кримінального провадження за існування підстав вважати, що це майно є знаряддям злочину, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ підлягає арешту з метою його зберігання, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для арешту майна. При цьому слідчий суддя враховує можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись статтями 98, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на предмет, зовні схожий на розкладний ніж чорного кольору, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та був вилучений під час проведення огляду місця події 24.09.2025 року.

Виконання ухвали доручити сектору дізнання Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1