У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 29.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 29.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Так, під час досудового розслідування встановлено, що що група осіб, на території Київської області здійснюють незаконне використання товарного знаку продовольчої продукції, чим завдали збиток власнику торгової марки.

Встановлено, що на території Київської області діє група осіб, яка організувала виготовлення, зберігання з метою збуту та реалізацію підробленої харчової продукції, зокрема вівсяних пластівців під торговою маркою «H.J. Bruggen KG». Окрім цього, незаконно використовуються й інші відомі бренди, зокрема «Верес», «Аквамарин», «Бабусин продукт», «Bonduelle» та інші. Підроблена продукція реалізується через роздрібні торгові точки на ринках м. Києва та Київської області. Ймовірне місце виробництва та оптового збуту знаходиться у м. Біла Церква, а також встановлено причетність ПП « ОСОБА_4 ».

Представник правовласника «H.J. Bruggen KG» повідомив, що на ринку з`явилася продукція з маркуванням цієї торгової марки за значно нижчими цінами, ніж у офіційного імпортера, що свідчить про фальсифікацію. Фахівці компанії підтвердили, що зазначені вівсяні пластівці не є оригінальною продукцією та мають сумнівне походження і якість.

Свідок ОСОБА_5 також зазначив, що продукція, придбана на ринках, відрізняється за смаком і зовнішнім виглядом упаковки від оригінальної. Під час огляду він виявив відмінності у кольорі, матеріалі упаковки та змісті маркування.

Організатором злочинної діяльності є ОСОБА_6 , який керує схемою, надає вказівки та отримує незаконний прибуток, а його помічницею є ОСОБА_7 . До протиправної діяльності також причетні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а виготовлення упаковки та етикеток здійснюється через пов`язаних осіб і поліграфічні підприємства у м. Біла Церква. Реалізація контрафактної продукції здійснюється, зокрема, на Волинській оптово-роздрібній базі м. Києва та на ринку «Столичний», доставка - спеціальним автотранспортом. Висновки експертів підтвердили схожість позначень із зареєстрованою торговельною маркою « H.J. Bruggen KG », що свідчить про незаконне використання знаку та завдання значної шкоди правовласнику.

13.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, в ході проведення обшуку іншого володіння особи, а саме торгового місця НОМЕР_2 Павільйон В 2 - «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розміщено на території ринку «Столичний», за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:5596,орендар торгового місця ФОП ОСОБА_10 (код НОМЕР_1 ), виявлено та вилучено харчові продукти етикетки яких візуально мають ознаки підробки, а саме:

-вівсяні пластівці з назвою на етикетці «Haferlocken», маса 500 грам кожна в кількості 10 шт.

14.11.2025 постановою детектива ТУ БЕБ Київській області ОСОБА_11 вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000020.

Прокурор зазначає, що вилучені предмети мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки на них зберігаються відомості, які можуть бути використані як доказ фактів, що розслідуються у кримінальному провадженні, а також з метою встановлення видалених файлів призначено проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

З метою збереження вилучених речей та документів, які визнані речовим доказом по кримінальному провадженню, запобіганню можливості їх приховуванню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуження, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження, виникла необхідність у накладенні на них арешту, в зв`язку з чим прокурор звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з відповідним клопотанням.

В судове засідання прокурор не з`явилась, про час та дату судового розгляду була повідомлена належним чином. Проте, прокурор ОСОБА_3 до суду подала заяву з додатками, в якій клопотання підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити із підстав у ньому зазначених та проводити розгляд справи за її відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Детективами Територіального управління БЕБ у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що група осіб, на території Київської області здійснюють незаконне використання товарного знаку продовольчої продукції, чим завдали збиток власнику торгової марки.

Встановлено, що група осіб на території Київської області, з метою реалізації свого злочинного умислу налагодили схему із виготовлення, зберігання з метою збуту, а також збут продукції з ознаками підробки (пластівці вівсяні) торгової марки «H.J. Bruggen KG».

Також встановлено реалізацію контрафактної продукції на ринку «Столичний», за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:5596 (право власності на земельну ділянку зареєстровано за Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області, ; орендар - ТОВ «Оілсі», ).

13.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, в ході проведення обшуку іншого володіння особи, а саме торгового місця НОМЕР_2 Павільйон В 2 - «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розміщено на території ринку «Столичний», за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:5596,(відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на земельну ділянку зареєстровано за Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (), орендар торгового місця ФОП ОСОБА_10 (код НОМЕР_1 ), виявлено та вилучено харчові продукти етикетки яких візуально мають ознаки підробки, а саме:

-вівсяні пластівці з назвою на етикетці «Haferlocken», маса 500 грам кожна в кількості 10 шт.

14.11.2025 постановою детектива ТУ БЕБ Київській області ОСОБА_11 вищевказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000020.

Згідно з ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, в тому числі: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також того, що майно, зазначене у клопотанні прокурора, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, а тому на переконання слідчого судді, наявні правові підстави для накладання арешту з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 168, 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000020 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.11.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, що було вилучено в ході проведеного обшуку торгового місця торгового місця НОМЕР_2 Павільйон В 2 - «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке розміщено на території ринку «Столичний», за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка з кадастровим номером: :04:001:5596,(відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на земельну ділянку зареєстровано за Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області (), орендар торгового місця ФОП ОСОБА_10 (код НОМЕР_1 ), речі а саме:

- Вівсяні пластівці з назвою на етикетці «Haferlocken», маса 500 грам кожна в кількості 10 шт.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1