Провадження №1-кс/522/5397/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року на майно, вилучене під час проведення обшуку.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає наступне.

Станом на теперішні час підстави для продовження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відсутні, а отже арешт підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились.

Прокурор надав заяву, відповідно до якої просить проводити розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення клопотання про скасування арешту не заперечує.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено наступне.

Слідчим відділенням відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування за кримінальним провадженням відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000307 від 15.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року, клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження №0000307 від 15.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, про накладення арешту, було задоволено та накладено арешт на майно, що вилучене 31.05.2025 під час обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi HyperOS» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 з сім картою з номером НОМЕР_3 , що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140583;

- мобільний телефон марки «Samsung» IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 з сім картою з номером НОМЕР_6 , що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140584;

- флеш носій «Toshiba» s/n 45EKCICDT3ZB, що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140582;

- ноутбук марки «Acer Aspire» А114-31 із зарядним пристроєм, що вилучено до сейф пакету №NPU5651044;

- мобільний телефон марки «Redmi» належний ОСОБА_4 з сім картою з номером НОМЕР_7 та сім картою з номером НОМЕР_8 , що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140575;

- сумка чорно-синього кольору із DVD-R та CD дисками в кількості 9 одиниць із невідомою інформацією, що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5294055;

- гумовий предмет із тканинними петлями, що вилучено до сейф пакету №NPU5294055;

- ноутбук марки «Asus X55VD» із зарядним пристроєм, що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5651045;

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 при розгляді клопотання про накладення арешту присутні не були.

Так, відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, власник арештованого майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мають статусу підозрюваних, обвинувачених чи особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до ч.5 ст.12 ЦК України та відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне.

Пункт 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначає, що набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знать про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумний заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна.

Аналогічне роз`яснення міститься в Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 №24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав».

Володільці майна - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є підозрюваними за кримінальним провадженням №0000307 від 15.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна.

З огляду на приписи п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Враховуючи викладене, вважаю, що потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту на майно, що вилучене 31.05.2025 під час обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , відпала, та арешт накладений 11.06.2025 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна, підлягає задоволенню наведених підстав.

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.06.2025 року, на майно, що вилучене 31.05.2025 під час обшуку квартири за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi HyperOS» IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 з сім картою з номером НОМЕР_3 , що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140583; мобільний телефон марки «Samsung» IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 з сім картою з номером НОМЕР_6 , що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140584; флеш носій «Toshiba» s/n 45EKCICDT3ZB, що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140582; ноутбук марки «Acer Aspire» А114-31 із зарядним пристроєм, що вилучено до сейф пакету №NPU5651044; мобільний телефон марки «Redmi» належний ОСОБА_4 з сім картою з номером НОМЕР_7 та сім картою з номером НОМЕР_8 , що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5140575; сумка чорно-синього кольору із DVD-R та CD дисками в кількості 9 одиниць із невідомою інформацією, що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5294055; гумовий предмет із тканинними петлями, що вилучено до сейф пакету №NPU5294055; ноутбук марки «Asus X55VD» із зарядним пристроєм, що вилучено до сейф пакету НПУ №NPU5651045 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: