УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 (справа № 127/22262/25) в рамках кримінального провадження № 0000297 внесеного до ЄРДР 04.04.2024 2023, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 (справа № 127/22262/25) в рамках кримінального провадження № 0000297 внесеного до ЄРДР 04.04.2024.

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000297 внесеного до ЄРДР 04.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

15.07.2025 за адресою АДРЕСА_1 в рамках даного кримінального провадження було проведено обшук, в ході якого було вилучено майно, в том числі мобільний телефон, що належить заявнику.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025, справа № 127/22265/25 провадження № 1-кс/127/9133/25, було накладено арешт на майно, зокрема на мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою вилучений 15.07.2025 під час проведення обшуку.

Заявник зазначає, що 07.08.2025 він спілкувався зі слідчим яка повідомила, що призначена експертиза щодо вилученого мобільного телефону вже завершена, дані з нього скопійовано, а отже у подальшому арешті вказаного мобільного телефону відпала потреба.

На даний час у заявника виникла необхідність у знятті арешту. На момент подання клопотання про зняття арешту, всі необхідні слідчі дії проведені у повному обсязі. Жодних підстав для продовження цього арешту не існує. Наявність арешту заважає власнику користування та розпорядження вказаним майном.

Разом з тим заявник у клопотанні зазначає, що вказаний арешт порушує право власності останнього на придбане майно, оскільки він позбавляється можливості використовувати майно за призначенням.

Відповідно до ст. 41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України: «Право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».

Ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Амюр проти Франції, Колишній король Греції та інші проти Греції, Малама проти Греції, Україна-Тюмень проти України, Спорронг та Льонрот проти Швеції констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання держави у мирне володіння майном повинно бути законним, що передбачає відповідність такого втручання вимогам "якості закону" та балансу між публічними потребами та захистом прав особи. Це означає, що держава може позбавити власності лише на умовах, передбачених законом, який має бути чітким, точним і не допускати свавілля

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, якщо вони не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, або вказувати на підстави для скасування арешту, якщо вони були присутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просив слідчого суддю клопотання задовольнити та скасувати арешт, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 (справа № 127/22262/25) в рамках кримінального провадження № 0000297 внесеного до ЄРДР 04.04.2024, в частині мобільного телефону марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України слідче управління» PSP1241423.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розклад клопотання у її відсутність, зазначивши, що вона не заперечує проти скасування арешту з вказаного мобільного телефону.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручаюся у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертався із клопотанням.

З огляду на положення ч. 1 ст.170 КПК України та п. 2 п. 2.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 р., арешт майна може бути застосовано лише щодо майна осіб, які є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 (справа № 127/22262/25) в рамках кримінального провадження № 0000297 внесеного до ЄРДР 04.04.2024, було накладено арешт на майно, в тому числі на мобільний телефон марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України слідче управління» PSP1241423.

Разом з тим, слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що з мобільним телефоном марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 проведено усі необхідні для повного та об`єктивного розслідування кримінального провадження слідчі дії та експертизи, слідчий не заперечує проти скасування арешту з даного майна. Наведене свідчить, що у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та заборони розпоряджатися майном на теперішній час відпала потреба.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Викладені заявником доводи та додані до клопотання матеріали, які не були предметом вивчення слідчим суддею під час накладення арешту на майно, переконують, що зі спливом часу накладений арешт підлягає скасуванню. Отже, в даному випадку враховуючи вимоги розумності строків, співрозмірності обмеженого права та наслідки застосованого заходу з фабулою кримінального правопорушення, слід дійти висновку про необхідність скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 170 172, 174, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2025 (справа № 127/22262/25) в рамках кримінального провадження № 0000297 внесеного до ЄРДР 04.04.2024, в частині мобільного телефону марки «iPhone 7 Plus» із сім-картою НОМЕР_1 та IMEI: НОМЕР_2 , який поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України слідче управління» PSP1241423.

Зобов`язати слідчого в рамках кримінального провадження № 0000297 внесеного до ЄРДР 04.04.2024, повернути власнику вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя