Справа № 177/409/26
Провадження № 1-в/177/116/26
У Х В А Л А

Іменем України

11.02.2026 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши в режимі відеоконференції у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву медичного директора Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, терміном на 6 місяців,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 ,

особи, стосовно якої вирішується питання ОСОБА_3 ,

захисника, адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області 10.02.2026 надійшли матеріали заяви медичного директора КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР ОСОБА_2 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, терміном на 6 місяців.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що ухвалами Сумського районного суду Сумської області від 30.05.2025, від 03.09.2025 та від 09.10.2025 до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом. Примусове лікування ОСОБА_3 з 06.11.2025 проходить у КНТ «ДБКЛПД» ДОР (с. Кривбас Криворізького району Дніпропетровської області), де перебуває дотепер. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.01.2026 № 698, ОСОБА_3 продовжує страждати на хронічне психічне захворювання у виді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг зі стабільним дефектом. Незважаючи на проведене лікування досягти стійкої та якісної ремісії не вдалося, психічний стан ОСОБА_3 залишається нестабільним, у зв`язку з чим, останній потребує продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, тому представник заявника звернувся до суду з указаною заявою.

Представник заявника, лікар-психіатр, просив задовольнити заяву з наведених у ній підстав та пояснив, що ОСОБА_3 продовжує хворіти на хронічне психічне захворювання шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг зі стабільним дефектом, потребує подальших медикаментозних та психокорекційних заходів. Лікар вважає недостатнім застосування амбулаторного лікування, беручи до уваги психічний стан ОСОБА_3 та тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння.

ОСОБА_3 у судовому засіданні категорично заперечував щодо продовження лікування. Пояснив, що не причетний до скоєння жодного суспільно-небезпечного діяння, справи щодо нього вважає сфабрикованими. Вважає себе цілком здоровим, та таким, що не потребує застосування до нього будь-яких примусових заходів. Просив припинити його подальше примусове лікування та дати можливість повернутися додому й доглядати за батьками похилого віку.

Захисник у судовому засіданні, враховуючи позицію ОСОБА_3 , вважав за необхідне примусове лікування припинити або ж змінити амбулаторне лікування в примусовому порядку.

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом, та просив її задовольнити. Вважав, що підстав для зміну виду примусових заходів на менш суворий, немає.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ухвалами Сумського районного суду Сумської області від 30.05.2025 (справа № 587/456/25), від 03.09.2025 (справа № 587/501/25) та від 09.10.2025 (справа № 587/2966/25) до ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом у зв`язку з вчиненням суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 126, ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру від 28.01.2026 № 698, ОСОБА_3 на даний час продовжує страждати на шизофренію, параноїдна форма, безперервний перебіг зі табільним дефектом, його психічний стан залишається нестабільним.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. У подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України, розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

У письмовій заяві та висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.01.2026 № 698 стосовно ОСОБА_3 зазначено, що незважаючи на проведене лікування його психічний стан залишається нестабільним. Враховуючи наявні порушення з боку емоційно-вольової сфери, сфери мислення, відсутність критики до власного хворобливого стану та скоєного правопорушення, ОСОБА_3 рекомендовано продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву медичного директора КНТ «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР та продовжити ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, терміном до 6 місяців.

Доводи ОСОБА_3 щодо не вчинення ним суспільно-небезпечних діянь та одужання, у зв`язку проведеним відносно нього лікуванням, суд розцінює критично. Так, причетність ОСОБА_3 до скоєння суспільно-небезпечних діянь за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ст. 126-1 КК України, встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили та не переглядається в цьому процесі. Відповідно до вказаного судового рішення щодо ОСОБА_3 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним закладом. Окрім того, суду надано висновок комісії-лікарів психіатрів, який досліджено судом та встановлено, що ОСОБА_3 продовжує страждати психічним захворюванням, у зв`язку з чим, враховуючи стан його здоров`я, перебіг хвороби, останній не перестав бути суспільно-небезпечним, із огляду на що, комісія лікарів-психіатрів вважала за необхідне продовжити примусове лікування ОСОБА_3 , саме в умовах госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Менш суворий захід, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, не здатний забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 у суспільстві та не гарантує продовження ним необхідного лікування, що перед судом належними та допустимими доказами не спростовано.

Керуючись ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву медичного директора Комунального некомерційного товариства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом терміном до 6 місяців, задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1