Номер провадження 11-сс/816/154/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.12.2025, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

установила:

16.12.2025 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, скеровано для судового розгляду до Зарічного районного суду м. Суми.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми до підозрюваного ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25.12.2025 включно. Оскільки заявлені раніше ризики не зменшились та не відпали, а більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.12.2025 клопотання прокурора було задоволено.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 19 лютого 2026 року включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки, оскільки він бажає продовжувати службу та має намір надати суду письмову згоду військової частини.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 вищезазначених вимог Закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, 30.10.2025 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми (справа №592/17617/25) до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали до 25.12.2025 включно.

Відповідно до відмітки про реєстрацію вхідної кореспонденції Зарічного районного суду м. Суми обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою ОСОБА_7 про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0017031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, надійшов до суду 24.12.2025. Підготовче судове засідання за цим обвинувальним актом призначене на 05.01.2026.

Отже, станом на дату закінчення строку дії ухвали від 30.10.2025 про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, 25.12.2025, підготовче судове засідання за згаданим обвинувальним актом не буде проведене.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 слідчий суддя першої інстанції виходив з того, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо нього цього запобіжного заходу, не зменшилися та не перестали існувати, зокрема ризик переховування, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану, з огляду на характер злочину, зважаючи на санкцію, яка передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, є підстави вважати, що обвинувачений може полишити місце свого постійного проживання чи військової служби з метою переховування від суду, а також ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , який є діючим військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби, а саме у самовільному залишенні військової служби, то існують підстави вважати, що останній може вчинити інший злочин проти встановленого порядку несення військової служби, зокрема дезертирство.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Щодо позиції обвинуваченого та його захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою суд зазначає таке.

Відповідно до п. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (тримання під вартою).

Вимоги апеляційної скарги про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистої поруки суперечать вимогам зазначеної статті.

Абзацом 8 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

На підставі зазначених приписів законодавства, враховуючи, характер і серйозність пред`явленого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, з огляду на те, що ОСОБА_7 , який є військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні в умовах воєнного стану умисного злочину проти встановленого порядку несення військової служби, пов`язаного з самовільним залишенням місця служби, зважаючи, що зазначена категорія справ викликає значний суспільний інтерес, слідча суддя дійшла обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, та неможливість запобігти ризикам на цій стадії в разі визначення розміру заставу.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку усім обставинам провадження та прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, яким доведена неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та доцільність продовження останнім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому, оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.12.2025, якою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4