МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/6982/25

Провадження № 1-кп/210/717/25

04 листопада 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, матеріали кримінального провадження №0000925 від 12 жовтня 2025 року, та угоду про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Петрове, Петрівського району, Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 19 грудня 2014 року Петрівським районним судом Кіровоградської області, за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.187, ч.1 ст.395, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки 08 місяців. Звільнився 10 лютого 2018 року з ДУ «Устинівський ВЦ (№37)» по відбуттю строку покарання;

2) 13 червня 2023 року Петрівським районним судом Кіровоградської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років. На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік. 26 липня 2024 року на підставі ухвали Петрівського районного суду Кіровоградської області від 15 липня 2024 року, знятий з обліку Олександрійського РС №2 філії ДУ «Центр пробації», у зв`язку із закінченням іспитового строку,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2025 року до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості вбачається наступне.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022, від 17 травня 2022 року №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, від 06 лютого 2023 року №58/2023, від 01 травня 2023 року №254/2023, від 26 липня 2023 року №451/2023, від 05 лютого 2024 року №49/2024, від 06 травня 2024 року №271/2024, від 23 липня 2024 року №469/2024, від 28 жовтня 2024 року №740/2024, від 14 січня 2025 року №26/2025, від 15 квітня 2025 року №235/2025, від 14 липня 2025 року №478/2025), в Україні введено воєнний стан.

11 жовтня 2025 року, приблизно о 21:00год., ОСОБА_4 , разом із раніше невідомою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка при собі мала жіночу сумку марки «Versace Jeans Couture 73VA4BL1-899» чорного кольору, у якій знаходився мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), перебували у дворі буд.№49 по вул. Віталія Матусевича м. Кривого Рогу Дніпропетровської обалсті.

В подальшому, ОСОБА_6 , залишивши належну їй жіночу сумку на лавочці у дворі будинку, в якій містився мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ) разом з особистими речами, відійшла по особистим потребам, внаслідок чого, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, за відсутності можливих свідків та очевидців, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої, діючи умисно, повторно, з корисливою метою, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно викрав сумку марки «Versace Jeans Couture 73VA4BL1-899» та мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», що належить потерпілій ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду, сума якої відповідно до висновку експерта судової товарознавчої експертизи від 21 жовтня 2025 року №2537, становить 5133 гривні.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, як крадіжка, за ознаками таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яку укладено 23 жовтня 2025 року.

За змістом угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України та обставини вчинення цього кримінального правопорушення, погодився понести покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.4 КК України, у виді 05 років позбавлення волі, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, - адвокат ОСОБА_5 , кожен окремо в судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшли письмова згода та заява, в котрих вона просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Претензій потерпіла до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти наміру не має.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе зобов`язання обвинуваченим можуть бути реально виконані, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, та іншим положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження 23 жовтня 2025 року, та ухвалює обвинувальний вирок.

Кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_6 завдано майнового збитку на загальну суму 5133 гривні, котрий повністю відшкодовано шляхом повертання викраденого майна, цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілій роз`яснено.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках кримінального провадження у виді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України від 23 жовтня 2025 року, укладену сторонами кримінального провадження, прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, та призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 01 (один) рік, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речові докази, перераховані на арк.крим.пров.№34, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» (ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 ), сім-картку ПрАТ «Київстар» зі написом « НОМЕР_3 », ключницю у вигляді черепахи, два ключі та два брелка на зв`язці, котрі згідно розписки від 14 жовтня 2025 року повернуто потерпілій ОСОБА_6 , залишити у останньої за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0000925 від 12 жовтня 2025 року, залишити при обвинувальному акті, справа №210/6982/25, провадження №1-кп/210/717/25.

З підстав, передбачених ст.394 ч.3 КПК України, вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Металургійний районний суд міста Кривого Рогу.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Копія вироку суду вручається негайно засудженому, його захиснику та прокурору.

Крім того засудженому роз`яснюються вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Повний текст вироку складено 04 листопада 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1