Справа № 287/2444/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000237 від 17.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вакулиха, Карлівського району, Полтавської області, громадянка України, освіта середня, заміжня, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У період дії воєнного стану, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №14264/2022 та затверджений Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2625 від 14.01.2025, 29.09.2025 приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебувала у аптеці «ФОП ОСОБА_5 » що по АДРЕСА_2 . В той момент у неї виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме жіночої сумочки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 підійшла до місця вимірювання тиску, взяла залишену жіночу сумочну, яка належить ОСОБА_6 , в якій знаходились грошові кошти в сумі 16 тисяч 290 гривень, достовірно знаючи, що вона їй не належить, а залишена іншою особою, та вийшла з приміщення аптеки, таким чином умисно, таємно викравши її, разом з грошовими коштами. Після чого розпорядилась викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст.337 КПК України.

Допитана в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, обставини, викладені у обвинувальному акті не заперечувала. Повідомила, що 26.09.2025 перебувала у аптеці по вулиці Київська, 12 у м. Олевськ. Приблизно о 12 год. 30 хв. у місці де вимірюють тиск побачила залишену жіночу сумочку та викрала її. У подальшому дану сумочку перевезла до місця свого проживання, звідки дістала гроші в сумі 16 тисяч 290 гривень, які залишила собі, а сумочку викинула. Того ж дня по приїзді до неї працівників поліції, повернула всі викладені гроші. З потерпілою помирилась, жіночу сумочку відкупила. У вчиненому щиро розкаюється. Просить присудити їй штраф.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, проте на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Просить суд останню суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, про що не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Судом з`ясовано, що наслідки ухвалення такого рішення сторонам зрозумілі.

Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, її дії кваліфіковано правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.

Як особа ОСОБА_4 характеризуються за місцем проживання позитивно. На обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Раніше не судима.

Згідно зі статтею 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винної, її ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів їй слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи як обставини, що пом`якшують покарання, так і особу обвинуваченої, яка раніше не судима, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з визначенням їй іспитового строку в порядку та межах, передбачених ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 349, 368-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: грошові кошти в сумі 16 290 грн. залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1