ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2025 р., постановлену в кримінальному провадженні №0000276 щодо ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном до 24 листопада 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки: цілодобово не відлучатися з місця проживання ( АДРЕСА_1 ) без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вважає рішення слідчого судді необґрунтованим внаслідок невідповідності ЄУНСС 727/12198/25 НП 11сс/822/299/25 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_11

висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, посилається на те, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, який було вчинено за попередньою змовою, в умовах воєнного стану таякий пов`язаний із незаконним перетином кордону особами на підставі неправдивих документів, що в свою чергу викликало негативний суспільний резонанс.

Крім того, необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного міцність його соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела доходу, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатний забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, а тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які просили відмовити в задоволенні заявлених вимог, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити.

Згідно зі ст. 2 КПК України, основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч. 1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п. 4 ч.1ст.176 КПК України є домашній арешт.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчими слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000276 від 26.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

24.09.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за кваліфікуючими ознаками: вчинені за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому перевірці під час апеляційного розгляду не підлягають.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку стосовно того, що прокурором надано достатньо даних, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням того, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою з інвалідністю, онкохворий, підозрюється у вчиненні злочину вперше, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, є учасником бойових дій, дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам і буде пропорційним, співмірним та таким, що не суперечитиме КПК України, з чим колегія суддів погоджується.

На даний час підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів не вбачає, оскільки слідчим та прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, колегія суддів вважає, що вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

При апеляційному розгляді істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 вересня 2025 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія. Згідно з оригіналом: суддя