УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.25 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області заяву судді Оржицького районного суду Полтавської області ОСОБА_4 про самовідвід у справі за клопотанням Полтавської обласної прокуратури про закриття кримінального провадження, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності (справа № 543/1191/25),

в с т а н о в и в:

В провадженні Оржицького районного суду Полтавської області перебуває справа за клопотанням Полтавської обласної прокуратури про закриття кримінального провадження 0000022 від 08.02.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності (головуючий суддя ОСОБА_4 ). Головуючий у справі суддя ОСОБА_4 заявив самовідвід. Заява мотивована тим, що він брав участь у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України під час досудового розслідування в процесуальному статусі слідчого судді, а саме: постановою від 14.11.2004 вирішував питання продовження строку затримання та постановою від 15.11.2004 вирішував питання обшуку у житлі обвинуваченої ( т. 3, а.с. 70 ). Суддя ОСОБА_4 вказав, що враховуючи те, що в ході розгляду зазначених питань він досліджував питання законності затримання обвинуваченої та проведення після затримання слідчих дій, йому частково стали відомі обставини поводження працівників правоохоронних органів з ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор не заперечувала проти задоволення заяви про самовідвід. В матеріалах провадження є відомості, що суддя ОСОБА_4 повідомлений про місце і час проведення судового засідання належним чином.

Розглянувши заяву судді ОСОБА_4 про самовідвід, суд приходить до наступних висновків.

Підстави неможливості участі судді у розгляді кримінального провадження, визначені ст. 75, 76 КПК України, зокрема, якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи або якщо суддя брав участі у розгляді цього провадження.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 28 та 30, «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Суд приймає до уваги пояснення судді ОСОБА_4 про те, що суддя брав участь у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України під час досудового розслідування та як слідчий суддя вирішував питання продовження строку затримання та вирішував питання обшуку у житлі обвинуваченої, під час розгляду яких досліджував законність затримання обвинуваченої та проведення після затримання слідчих дій, та йому частково стали відомі обставини поводження працівників правоохоронних органів з ОСОБА_5 , і приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви судді ОСОБА_4 про самовідвід у даній справі, оскільки у інакшому разі у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви у безсторонності судді при розгляді вказаної справи, і це, крім іншого, може призвести до зниження рівня довіри, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 76, 80, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від участі у справі за клопотанням Полтавської обласної прокуратури про закриття кримінального провадження № 0000022 від 08.02.2019, в якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності (справа № 543/1191/25).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя