Справа №127/2682/26
Провадження №1-кс/127/1146/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_4 , з цією метою, він вирішив створити та очолити громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_4 забезпечував приховування злочинної діяльності, вживав заходів конспірації, які доводили до відома учасників злочинної організації та постійно слідкував за їх беззаперечним дотриманням.

Учасниками організованої групи постійно вживались інші заходи конспірації, зокрема надання організованій групі ознак військового формування (військового батальйону), громадського об`єднання, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контракту та складання «присяги», носіння її учасниками військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої атрибутики.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період часу з 01.09.2025 до 23.01.2026 вчинили низку умисних кримінальних правопорушень з метою перешкоджання законній діяльності працівників поліції та військовослужбовців ТЦК та СП під час виконання ними повноважень щодо забезпечення мобілізаційних заходів службових обов`язків, шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні психологічні дії та погрози насильством з метою впливу на працівника правоохоронного органу, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків.

23.01.2026, в різний проміжок часу з 08 год. 40 хв., до 11 год. 35 хв. учасники ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» - громадяни України ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , прибули на місце проведення спільним патрулем співробітників ГУНП у Вінницькій області та ТЦК та СП перевірки документів та мобілізаційних заходів відносно учасників ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна» Стемблівського та Сусіденка за адресами: м. Вінниця, вул. М. Оводова, 29а та м. Вінниця, вул. Грушевського, 22, де вчинили протиправні дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Безпосередньо після вчинення вказаних вище злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані в порядку ст. 208 КПК України та у відповідності до вимог КПК України того ж дня повідомлені про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто, здійсненні погроз насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене організованою групою та перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

У зв`язку із затриманням керівників ГО «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», виникла невідкладна необхідність у проведенні обшуків у активних учасників даної організації, а також учасників, які вступили до її складу для ухилення від мобілізації шляхом їх «прикриття» у випадку проведення спільними патрулями співробітників ГУНП у Вінницькій області та ТЦК та СП перевірки документів чи інших мобілізаційних заходів, з метою врятування (унеможливлення знищення чи пошкодження) майна, яке може бути використане як докази у даному кримінальному провадженні, викрити протиправну діяльність підозрюваних та інших осіб, що причетні до вчинення згаданих вище злочинів.

Відповідно до ст. 233 КПК України 23.01.2026 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якого було вилучено мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» зеленого кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з к.т. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; ноутбук «Lenovo Legion» чорного кольору з код паролем «21232».

23.01.2026 вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Вказані речі мають значення для даного кримінального провадження, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено 23.01.2026 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_9 23.01.2026 за результатами проведення обшуку, який проводився за адресою його місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Samsung S22 Ultra» зеленого кольору, з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з к.т. НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; ноутбук «Lenovo Legion» чорного кольору з код паролем «21232».

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя