КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/7185/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 2 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 2 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 24 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року за ч. 2 ст. 382 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 24 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року. Кримінальне провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року повернути до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві для продовження досудового розслідування.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що 8 квітня 2025 року вона в порядку статті 303 КПК України звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, про закриття кримінального провадження від 1 липня 2024 року за ч. 2 ст. 382 КК України, оскільки з постановою про закриття кримінального провадження № 0000065 не згодна, постанова не відповідає вимогам п. 1, п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Здійснення досудового розслідування без належного виклику слідчим ТУ ДБР її, потерпілої ОСОБА_6 , є істотним порушенням вимог КПК, що перешкодило ухваленню законного та обґрунтованого рішення, у зв`язку з чим у скарзі до слідчого судді просила постанову про закриття кримінального провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року за ч. 2 ст. 382 КК України скасувати, а матеріали даного кримінального провадження направити до Другого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві, для продовження ефективного досудового розслідування. Натомість, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва постановив незаконну ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовив.

Як вважає апелянт, слідчий суддя при винесенні ухвали порушив ст. ст. 1, 8, 9, 55, 129 Конституції України, пункт 1 статті 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також порушив вимоги ст. ст. 2, 7 п.1, 2, 14, ч. 2 ст. 9, ст.21 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

На апеляційну скаргу ОСОБА_6 слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_8 подані заперечення, в яких слідчий просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ОСОБА_6 та слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

У запереченнях до апеляційної скарги слідчий ОСОБА_9 просить провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового та закритого кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить такого висновку.

За матеріалами судового та закритого кримінального провадження встановлено, що слідчими Бучанського РУП ГУ НП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002801 від 10 липня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст.190 КК України, в якому ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України.

Згідно з наявними даними 30 січня 2024 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні № 0002801 від 10 липня 2023 року направлений до суду для розгляду по суті.

Однак, 2 квітня 2024 року, тобто, поза межами досудового розслідування у кримінальному провадженні, слідчому відділу Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 подане клопотання про внесення доповнень до протоколу її допиту від 10 листопада 2023 року.

Оскільки клопотання ОСОБА_6 не було розглянуто, вона оскаржила таку бездіяльність до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, який за результатами розгляду скарги постановив ухвалу від 16 квітня 2024 року про задоволення скарги ОСОБА_6 та зобов`язав керівника слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП у Київській області у кримінальному провадженні № 0002801 від 10 липня 2023 року, в порядку ст. 39, ст. 220 КПК України розглянути заявлене потерпілою ОСОБА_6 клопотання від 2 квітня 2024 року, що зареєстровано за № 3156.

У подальшому, оскільки клопотання не було розглянуто, 6 травня 2024 року ОСОБА_6 до Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області подана заява про злочин за ч. 2 ст. 382 КК України про невиконання ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області 16 квітня 2024 року.

Відомості про кримінальне правопорушення за поданою ОСОБА_6 заявою до ЄРДР внесені не були, і ОСОБА_6 оскаржила до слідчого судді бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за поданою заявою.

За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчих Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2024 року задоволено скаргу ОСОБА_6 та зобов`язано:

- уповноваженого прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, зазначені у заяві ОСОБА_6 від 6 травня 2024 року, та розпочати досудове розслідування;

- уповноважену особу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області виконати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 квітня 2024 року у кримінальному провадженні № 0002801 від 10 липня 2023 року в порядку ст. 39, ст. 220 КПК України розглянути заявлене 2 квітня 2024 року потерпілою ОСОБА_6 клопотання, що зареєстрованим за № 3156.

На підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 червня 2024 року до ЄРДР 1 липня 2024 року за № 0000065 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 382 КК України та розпочато досудове розслідування.

Згідно з даними постанови прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області від 1 липня 2024 року підслідність кримінального провадження № 0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, визначена за слідчими Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 постановою слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, від 21 серпня 2024 року кримінальне провадження № 0000065, внесене до ЄРДР 1 липня 2024 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382 КК України закрито за відсутності складу кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0002801 від 10 липня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України завершено шляхом скерування обвинувального акту, що унеможливлює розгляд клопотань сторін та виконання ухвал слідчих суддів в межах вказаного кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 грудня 2024 року вказана постанова скасована з обґрунтуванням того, що у судовому засіданні слідчим суддею було встановлено, що під час проведення перевірки обставин, що були предметом досудового розслідування, слідчим не були проаналізовані та належним чином перевірені всі обставини вчинення кримінального правопорушення; органом досудового розслідування не здійснено усіх необхідних слідчих, розшукових дій для встановлення усіх обставин, необхідних для встановлення наявності складу кримінального правопорушення, у тому числі не встановлено усіх осіб-свідків у кримінальному провадженні, не допитано й саму ОСОБА_6 , яка є заявником у вказаному кримінальному провадженні, тобто, під час розслідування кримінального провадження слідчим не здійснено усіх слідчих дій для встановлення істини по даному провадженні.

Також слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив формальність винесеної постанови, оскільки вона не містить висновків, зроблених слідчим, для винесення вказаної постанови, а лише викладені встановлені обставини та положення чинного законодавства, а, окрім того, слідчий своє рішення в повній мірі не мотивував та не навів у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

За результатами досудового розслідування 24 березня 2025 року слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 00000 65 від 1 липня 2024 року за ч. 2 ст. 382 КК у зв`язку з відсутністю у діянні слідчих, керівників Бучанського РУП ГУ НП у Київській області та прокурорів Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області складу зазначеного кримінального правопорушення, оскільки не встановлено будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Не погоджуючись з такою постановою, ОСОБА_6 подала до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу, за результатами розгляду якої 2 вересня 2025 року слідчий суддя постановив ухвалу про відмову у задоволенні поданої скарги.

Прийняте рішення обґрунтовано тим, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим дотримано вимоги ст. 110 КПК, постанова містить відповідне обґрунтування та зазначення мотивів її винесення з посиланням на норми КПК України.

Окрім того, слідчий суддя дійшов висновку, що на виконання передбачених вимог закону органом досудового розслідування у частині розслідування обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, проведено процесуальні дії для встановлення обставин кримінального правопорушення, за результатом яких слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вказав про те, що зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, не встановлено будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Зокрема, як зазначив слідчий суддя, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим надано оцінку окремим матеріалам кримінального провадження, у тому числі встановлено неможливість розгляду органом досудового розслідування клопотання ОСОБА_6 від 2 квітня 2024 року, в якому остання просила орган досудового розслідування внести доповнення до протоколу її допиту від 10 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0002801 від 10 липня 2023 року, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні на день звернення ОСОБА_6 з клопотанням про такий допит завершене шляхом направлення 30 січня 2024 року до суду обвинувального акта для розгляду по суті. Тобто, після направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002801 від 10 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України до суду слідчі Бучанського РУП ГУ НП у Київській області та прокурори Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області втратили процесуальне право розглядати будь-які клопотання сторони захисту, подані у межах досудового розслідування.

Слідчий суддя, врахувавши положення п. 5 ст. 3 КПК України, згідно з яким досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та завершується, зокрема, направленням обвинувального акта до суду, погодився з наведеними доводами слідчого та визнав їх обґрунтованими.

Щодо тверджень ОСОБА_6 про те, що після скасування постанови від 21 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження слідчий не виконав дій, визначених ухвалою слідчого судді від 23 грудня 2024 року, у тому числі не допитав ОСОБА_6 та не провів необхідний обсяг слідчих дій, слідчий суддя вказав про те, що з матеріалів кримінального провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року вбачається, що орган досудового розслідування неодноразово вживав заходи для проведення допиту ОСОБА_6 , зокрема, здійснював телефонні дзвінки та виїзд за місцем проживання останньої. Окрім того слідчий суддя врахував, що після скасування постанови слідчим надані відповідні доручення оперативним підрозділам з метою встановлення додаткових обставин кримінального правопорушення, зокрема, допитано як свідків слідчих Бучанського РУП ГУ НП у Київській області, у т.ч. начальника відділу Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_10 , яка зазначила, що ОСОБА_6 надавалася відповідь на її клопотання від 2 квітня 2024 року.

У частині доводів заявника про нездійснення слідчим необхідних процесуальних (слідчих) дій для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя оцінив їх критично, та, з посиланням на положення ст. ст. 93, 94 КПК України, підкреслив, що з матеріалів справи вбачається, що процесуальна доцільність та необхідність у проведенні додаткових процесуальних (слідчих) дій відсутня, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, оцінених слідчим з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також слідчим суддею враховано, що сама заявник у скарзі не вказує на конкретні слідчі дії, які на її думку, необхідно провести для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови слідчий діяв відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; ним надано належну правову оцінку зібраним доказам, за результатами чого прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Слідчий суддя погодився з наведенням мотивів, викладених у постанові про закриття кримінального провадження, вважаючи їх такими, що ґрунтуються на матеріалах досудового розслідування.

За встановлених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 24 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року є законною та вмотивованою, тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_6 відсутні.

З таким рішенням слідчого судді погоджується й колегія суддів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частини 1 статті 219 КПК України (в редакції, чинній станом на 10 липня 2023 року) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі, у тому числі, зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням).

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду з наявних матеріалів, у кримінальному провадженні № 0002801 від 10 липня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, обвинувальний акт направлений до суду 30 січня 2024 року для розгляду по суті, і саме в межах вказаного кримінального провадження, проте, поза межами досудового розслідування у ньому, ОСОБА_6 звернулась з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України.

Разом з тим, проведення будь-яких слідчих або процесуальних дій поза межами досудового розслідування законом не передбачено та тягне за собою незаконність та недопустимість будь-яких дій та прийняття будь-яких процесуальних рішень у такому кримінальному провадженні, окрім випадків повернення обвинувального акту прокурору, під час якого сторона обвинувачення має право виконати лише ту сукупність процесуальних дій, які є необхідними для приведення цього акта чи клопотання у відповідність до вимог КПК України та забезпечення виконання ухвали суду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, звернення ОСОБА_6 з клопотанням поза межами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002801 від 10 липня 2023 року не тягне за собою порушення вимог ст. 220 КПК України з боку слідчого або прокурора, а також свідчить про те, що в силу закону слідчі і прокурори не мали повноважень на розгляд клопотання ОСОБА_6 , поданого в порядку ст. 220 КПК України, у кримінальному провадженні, в якому обвинувальний акт направлений до суду для розгляду по суті, а, відтак, і на виконання ухвали слідчого судді.

З огляду на викладене, слідчий за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000065 від 1 липня 2024 року за ч. 2 ст. 382 КК України, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях слідчих Бучанського РУП ГУ НП у Київській області та прокурорів Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Окрім того, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про непереконливість доводів ОСОБА_6 про те, що після скасування постанови слідчого від 21 серпня 2024 року про закриття кримінального провадження слідчим не виконані дії, визначені ухвалою слідчого судді від 23 грудня 2024 року, а саме, не допитано ОСОБА_6 , не проведено необхідний обсяг слідчих дій, оскільки з матеріалів кримінального провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року вбачається, що орган досудового розслідування неодноразово вживав заходи для проведення допиту ОСОБА_6 , зокрема, слідчим надані відповідні доручення оперативним підрозділам з метою встановлення додаткових обставин кримінального правопорушення, в межах якого здійснювався виїзд за місцем проживання ОСОБА_6 та здійснювався виклик останньої у телефонному режимі; допитано як свідків слідчого Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_11 та начальника відділу Бучанського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_10 , яка вказала, зокрема, і про те, що ОСОБА_6 надавалась відповідь на її клопотання від 2 квітня 2024 року.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, є обґрунтованим висновок слідчого судді, що з матеріалів справи встановлено, що процесуальна доцільність та необхідність у проведенні додаткових процесуальних (слідчих) дій відсутня, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, оцінених слідчим з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Встановленими під час апеляційного розгляду обставинами, на переконання колегії суддів, спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про незаконність як постанови слідчого про закриття кримінального провадження з наведених у постанові підстав, так і ухвали слідчого судді про залишення скарги ОСОБА_6 на вказану постанову без задоволення.

Таким чином колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 2 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_7 від 24 березня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000065 від 1 липня 2024 року за ч. 2 ст. 382 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4