Справа № 459/3374/25
Провадження № 1-кс/459/964/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року слідчий суддя Шептицького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шептицькому клопотання слідчого СВ Шептицького РВП ГУ НП України ОСОБА_6 , що погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування у кримінальному провадженні за №0002259 від 29.03.2025, запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , солдата резерву 27 запасної роти, неодруженого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

В обґрунтування клопотання зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2025 № 10 солдат ОСОБА_4 зарахований до списків військової частини, призначений на посаду солдата резерву 27 запасної роти, ВОС-100097Д та вважається таким, що посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Втім, 15.01.2025 солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у військовий стан, не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, не отримавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 в період часу з 15.01.2025 по теперішній час був відсутній на службі без поважних причин і не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд за місцем проживання на території м. Шептицький Шептицького району Львівської області.

У період часу з 15.01.2025 по теперішній час солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував. Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

22.09.2025 ОСОБА_4 було заочно повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Також слідчий зазначив у клопотанні про те, що 01.10.2025 ОСОБА_4 затримано згідно ст. 190, 191, 208 КПК України.

У підсумку слідчий стверджує, що обґрунтована підозра підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також наявні ризики, що дають підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі може: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про можливе його притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки йому загрожує покарання у виді реального терміну позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що може стимулювати його до втечі; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Прокурор клопотання підтримав, пославшись на доводи, що викладені у останньому.

Підозрюваний та його захисник вважають підозру необґрунтованою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт.

Вислухавши сторін, оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наведені слідчим у клопотанні та додатках до нього інформація й факти є достатньо переконливими і можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 с. 407 КК України.

Беручи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», вважаю, що існує обґрунтована підозра у вчинені ним таких злочину.

Такі обставини підтверджують наступні матеріали клопотання: повідомлення про кримінальне правопорушення; акт службового розслідування; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; наказ військової частини від 10.01.2025 р.; характеризуючі дані на ОСОБА_4 ; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 22.09.2025.

Крім цього, у своїй сукупності об`єкт посягання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 ; обставини та характер вчинення останнього, вид і тяжкість кримінально-правової санкції за інкриміноване діяння; вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення; відсутність джерела доходу; оскільки перебуває у статусі військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину; на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України у своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спроби: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких фактів, доказів та обставин слідчий суддя вважає, що прокурором доведено існування обґрунтованої ймовірності настання вище вказаних ризиків, а також те, що виключно тримання під вартою може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Тому клопотання слід задовольнити.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає можливим не визначати підозрюваному заставу, враховуючи ухилення підозрюваного від явки до органу досудового розслідування, беручи до уваги ту обставину, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у сфері забезпечення обороноздатності держави, більше того відносно підозрюваного в провадженні суду перебуває на розгляді кримінальне провадження за ч.1 ст. 307 КК України та ч.1 ст. 309 КК України.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, починаючи з 01 жовтня 2025 року по 29 листопада 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти діб з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1