ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3792/19 Номер провадження 11-сс/814/863/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання заявника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 22 вересня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Полтава в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2019 року за №0000011, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.375 КК України.

Роз`яснено скаржнику, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказана вище скарга не підсудна слідчому судді Шевченківського районного суду м. Полтава.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 22 вересня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про необхідність повернення його скарги та не врахував те, що: ним було подано скаргу з дотриманням правил підсудності до слідчого судді за місцем розташування ТУ ДБР у м. Полтава (відділу з дислокацією в м. Харків), адресою якого є вул. Гоголя, буд.25 м. Полтава, та яка зазначена в оскаржуваній постанові слідчого; раніше слідчим суддею Октябрського (зараз Шевченківського) районного суду м. Полтава в цій справі постановлялась ухвала про зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Полтава повторно розглянути його ( ОСОБА_6 ) клопотання про визнання потерпілим від 18 березня 2019 року.

Орган прокуратури було належним чином повідомлено про місце, дату, час апеляційного розгляду, прокурор у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання від нього не надходило.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України регламентовано, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом п.2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в суді, до якого її подано.

Із системного тлумачення положень ч.7 ст.100, ч.2 ст.132, ч.1 ст.184, ч.1 ст.192, ч.2 ст.199, ч.1 ст.201, ч.3 ст.244, ч.10 ст.290 КПК України, за змістом яких законодавець зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, вбачається, що за обставин цієї справи, скарга на рішення слідчого на досудовому провадженні повинна розглядатись слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування та слідчим якого прийнято оскаржувану постанову.

Приписами ж ст.38 КПК України встановлено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють: слідчі підрозділи органів Національної поліції, органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державного бюро розслідувань; підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто органом досудового розслідування є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ, а саме слідчий підрозділ, визначений у ч.1 ст.38 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» для забезпечення виконання завдань ДБР утворюються його територіальні управління, зокрема, територіальне управління, розташоване в м. Полтава, що поширює свою діяльність, у тому числі на Харківську область.

Із метою ефективного виконання покладених на ДБР завдань із 01 березня 2021 року в територіальних управліннях ДБР діють слідчі підрозділи з дислокацією у всіх областях України, що підтверджується змістом повідомлення в.о. Директора ДБР за №ВХ 15310/157-21.

Адреса розташування Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава знаходиться в м. Харків, тобто поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтава.

Зазначене вище повідомлення містить офіційну інформацію щодо діяльності згаданих вище підрозділів ДБР, яка здійснюється на підставі ЗУ «Про Державне бюро розслідувань» та КПК України з урахуванням правил підсудності, встановлених кримінальним процесуальним законом. Виходячи з правових висновків Касаційного кримінального суду Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування судами першої та апеляційної інстанцій на підставі ст.ст.13, 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», це повідомлення щодо дії в територіальних управліннях ДБР слідчих підрозділів з дислокацією у всіх областях України підлягає врахуванню в ході вирішення питання щодо підсудності відповідних проваджень.

Зі змісту скарги й доданих до неї матеріалів убачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією в м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2019 року за №0000011, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.375 КК України.

У ході досудового провадження слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава прийнято постанову від 07 серпня 2025 року, якою повторно відмовлено ОСОБА_6 у визнанні його потерпілим у вказаному вище кримінальному провадженні (а.п.13).

Затим ОСОБА_6 подав до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава скаргу на зазначену вище постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава від 07 серпня 2025 року (а.п.1-6).

Проте Другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава, який є органом досудового розслідування в зазначеному вище кримінальному провадженні та слідчим якого прийнято оскаржувану постанову про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим, знаходиться в м. Харків, а не в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтава, через це висновок слідчого судді про необхідність повернення скарги ОСОБА_6 як такої, що не підлягає розгляду слідчим суддею цього суду, із роз`ясненням можливості звернення зі скаргою до слідчого судді належного суду, як наслідок, є правильним.

Зазначений вище підхід узгоджується з правовою позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною, зокрема, в ухвалі від 28 травня 2021 року (справа №642/2666/21, провадження №51-2615 впс 21) та сформованою за релевантних обставин провадження при вирішенні питання щодо підсудності справи.

При цьому, за змістом матеріалів скарги апелянтом було правильно ідентифіковано слідчий підрозділ, рішення посадової особи, якої він оскаржує (Другий слідчий відділ з дислокацією в м. Харків), але помилково визначено суд, слідчим суддею якого ця скарга підлягала би розгляду.

Посилання апелянта на те, що раніше слідчим суддею Октябрського (зараз Шевченківського) районного суду м. Полтава в цій справі постановлялась ухвала про зобов`язання слідчого ТУ ДБР у м. Полтава повторно розглянути його ( ОСОБА_6 ) клопотання про визнання потерпілим від 18 березня 2019 року є неспроможними та нерелевантними, оскільки у справі, в межах якої постановлено цю ухвалу, ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді до початку дії в територіальних управліннях ДБР слідчих підрозділів з дислокацією у всіх областях України, в тому числі Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава.

При цьому, зазначені вище посилання в будь-якому випадку не впливають на правильність оскаржуваної ухвали, в якій предметом перевірки була саме скарга ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава. Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правилами є більш сприятливими для учасників провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.

Отже, доводи апеляційної скарги позбавлені підстав, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

У свою чергу, колегія суддів зауважує, що повернення скарги не позбавляє права ОСОБА_6 на повторне звернення зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава від 07 серпня 2025 року, якою повторно відмовлено ОСОБА_6 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2019 року за №0000011, до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, з дотриманням правил підсудності.

Водночас суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що слідчий суддя, правильно відмовивши в задоволенні скарги ОСОБА_6 , допустив технічну описку при зазначенні предмету оскарження в абз.7 мотивувальної частини й у резолютивній частині ухвали, а тому колегія суддів уважає за необхідне уточнити в цих частинах оскаржувану ухвалу в тому, що предметом оскарження в скарзі ОСОБА_6 , поданій до слідчого судді, є постанова слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Харків) ТУ ДБР у м. Полтава від 07 серпня 2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні. Зазначена вище описка може бути виправлена в порядку ст.379 КПК України слідчим суддею за власною ініціативою або за заявою учасника провадження чи іншої заінтересованої особи, та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 22 вересня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4