Провадження №1-кс/523/7315/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Згідно вказаної скарги, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 скаржиться на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м. Миколаєві, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за її заявою від 27.10.2025р.

Всупереч вимогам КПК України дані відомості до теперішнього часу не були внесені до ЄРДР та не було розпочато досудове розслідування.

В судове засідання скаржник, слідчий, прокурор не з`явилися, були належним чином повідомлені, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Вивчивши матеріали скарги та матеріали додані в її обґрунтування, перевіривши наявність приводів і підстав, законність отриманих даних, які викладені в скарзі, слідчий суддя виходячи з вищевикладеного приходить до наступних висновків.

Так, згідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч.4 ст.214 КПК України).

Згідно до п.1 підрозділу 2 розділу І «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020р., до ЄРДР вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 підрозділу 1 розділу ІІ «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч.1 ст.214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Як встановлено вказаним положенням закону, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви або повідомлення, а тільки ті, які, по перше, були подані, та по-друге, містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, у п.2 листа Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року №1640/0/4-12 вказується, що відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення таких відомостей до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Цей строк обчислюється наступним чином:

- заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження заявника про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення (за винятком випадків, коли таке попередження неможливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо);

- у випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.

Отже, вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

В пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, при відсутності правових підстав слідчий суддя не позбавлений можливості відмовити у задоволенні скарги щодо зобов`язання внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У межах процедури оскарження бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор, дізнавач дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, прокурора, дізнавача внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналізуючи подану скаргу, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі, якщо зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

На думку слідчого судді, заява про вчинення кримінального правопорушення носить узагальнений характер, а обставини, викладені у ній, зводяться до незгоди із діями працівників правоохоронних органів і ТЦК та СП, які у період введеного в Україні воєнного стану виконують свої обов`язки по мобілізації військовозобов`язаних та здійснюють заходи, спрямовані на виявлення призовників, резервістів, які порушують правила військового обліку.

Зазначені скаржником відомості у даному випадку не є належною підставою для ініціювання кримінального провадження та є необґрунтованим застосуванням заходу кримінально-правового примусу, а тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні, а отже у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.214, 220, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність посадової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за заявою останнього від 27.10.2025р - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1