Справа № 650/3932/25
провадження № 1-кс/650/1192/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с-ща Лежене Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, (11.01.2024 направлено обвинувальний акт до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за ст. 191 ч. 5, ст. 366 ч. 1 КК України, який перебуває на розгляді),

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 16.01.2026 року. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , такі обов`язки: 1). Прибувати до слідчого СВ відділення поліції № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області, прокурора, суду за першою вимогою; 2). Не залишати місце свого постійного проживання квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 22.00 години до 06.00 години.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні слідчого перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000051 від 22 січня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 191, частиною першою статті 366 та частиною другою статті 367 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що між комунальним закладом «Високопільський краєзнавчий музей», ТОВ «Будівництво та відновлення» та ТОВ «Будівельна компанія «АПОФЕМА» було укладено договори щодо проведення поточного ремонту приміщення музею та здійснення технічного нагляду за зазначеними роботами. На виконання договорів обов`язки з технічного нагляду були покладені на ОСОБА_5 , який мав здійснювати контроль за відповідністю обсягів та якості виконаних робіт проектно-кошторисній документації, перевіряти фактичні обсяги робіт, забезпечувати технічний нагляд за їх виконанням, а у разі виявлення відхилень - вимагати їх усунення.

Однак, як зазначає слідчий, ОСОБА_5 неналежно виконував покладені на нього обов`язки, зокрема не перевірив відповідність фактично виконаних будівельних робіт проектно-кошторисній документації, але засвідчив акт форми КБ-2в № 1 за грудень 2023 року про прийняття робіт на суму 1 896 880,55 грн. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2025 року, до акта включені роботи, які фактично не виконані, що призвело до зайвої сплати бюджетних коштів на суму 363 742,14 грн., що у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

На думку слідства, ці обставини свідчать про наявність у діях ОСОБА_5 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України. 17 листопада 2025 року підозрюваному повідомлено про підозру у порядку статей 111, 276-278 КПК України.

Вина підозрюваного, як зазначає слідчий, підтверджується сукупністю доказів, зокрема рапортами поліцейських, постановами про призначення експертиз, висновками судових експертиз, протоколами допиту представника потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання та іншими матеріалами розслідування.

Слідчий також вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 177 КПК України. Перший ризик полягає у можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, у тому числі через можливий виїзд за межі України. Другий ризик - у можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема ухиленням від явки або затягуванням судового розгляду.

З урахуванням особи підозрюваного, характеру інкримінованого злочину та наявності вказаних ризиків, слідчий вважає, що для їх мінімізації необхідним є застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 до 06:00 годин, а також покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

На судовому засіданні прокурор пояснив, що наявність підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема висновком судової будівельно-технічної експертизи, протоколами допитів та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності. Також прокурор зазначив, що експертний висновок дійсно містить окремі технічні та арифметичні недоліки, однак такі неточності можуть бути усунуті шляхом проведення додаткової експертизи і не нівелюють загальних висновків, які мають значення для оцінки наявності підозри.

Прокурор також вказав на наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду й ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. У цьому зв`язку звернув увагу, що підозрюваний не прибув на попереднє судове засідання, унаслідок чого суд вимушений проводити вже третє судове засідання для розгляду цього клопотання, що, на думку прокурора, підтверджує реальність заявлених ризиків.

На судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини та зазначені ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

На судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи про необґрунтованість підозри, свою непричетність до інкримінованого йому злочину, відсутність підстав вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

На судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання та просила відмовити у його задоволенні. Вона зазначила, що підозра щодо ОСОБА_5 є необґрунтованою, оскільки висновок судової будівельно-технічної експертизи, на якому ґрунтується визначений слідством розмір збитків, містить численні арифметичні та технічні помилки, суперечності у визначенні обсягів робіт та площ покрівлі, а також недоліки щодо фіксації огляду та фотозйомки. На думку захисника, такі недоліки спотворюють результати експертизи, у зв`язку з чим її не можна вважати належним і допустимим доказом, а кваліфікуюча ознака «тяжкі наслідки» не доведена.

Також захисник зазначила, що матеріали клопотання не містять фактичних даних, які підтверджують наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України. Вона наголосила, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки, проживає з родиною, утримує неповнолітніх дітей і батьків-пенсіонерів, не має наміру переховуватися, а твердження про можливість впливу на свідків або перешкоджання кримінальному провадженню ґрунтуються лише на припущеннях слідства та не підтверджуються жодним доказом.

20 листопада 2025 року до слідчого судді надійшли письмові заперечення захисника підозрюваного ОСОБА_6 , у яких вона зазначила, що на її думку, відсутні передбачені КПК України правові підстави для застосування до ОСОБА_5 будь-якого запобіжного заходу, у тому числі у вигляді домашнього арешту.

Захисник, посилаючись на вимоги статей 132, 177, 184, 194 КПК України, наголосила, що слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність хоча б одного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також недостатність більш м`яких запобіжних заходів. На її переконання, наведені у клопотанні доводи та додані до нього матеріали не дають підстав для висновку про наявність сукупності цих умов.

З урахуванням положень частини другої статті 367 КК України захисник вказала, що службова недбалість за цією нормою належить до злочинів з матеріальним складом і визнається закінченою лише за умови спричинення тяжких наслідків у вигляді збитків, які у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян. З огляду на норми Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» захисник навела розрахунок, згідно з яким для кваліфікації за частиною другою статті 367 КК України у 2023 році розмір збитків має становити не менше 335 500 грн. На цьому тлі вона стверджувала, що розмір збитків у сумі 363 742,14 грн, покладений слідством в основу підозри, є необґрунтованим, оскільки визначений на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2025 року, який, на її думку, містить численні суттєві недоліки.

Зокрема, захисник вказала, що у додатку до висновку експерта (таблиця порівняння фактично виконаних робіт з тими, що відображені в актах форми КБ-2в) допущено низку арифметичних помилок при обчисленні різниці між вартістю робіт за актами та вартістю фактично виконаних робіт, а також помилки при визначенні обсягів робіт та загальної площі покрівлі. Наводячи конкретні приклади помилок у розрахунках за окремими видами робіт та сумарними показниками, захисник стверджувала, що такі неточності призвели до спотворення результатів порівняння та, як наслідок, до необґрунтованого визначення розміру шкоди. Окремо звернуто увагу на те, що до розміру збитків експертом без належного обґрунтування було віднесено загальновиробничі, адміністративні витрати, прибуток та ПДВ, тоді як, на думку захисту, до кола обов`язків інженера технічного нагляду не входить контроль за нарахуванням зазначених непрямих витрат і податків.

Крім того, захисник вказала на суперечності щодо визначення загальної площі покрівлі, коли в тексті висновку та у схемі покрівлі наведені різні числові значення, а також на невідповідність часу, зазначеного у висновку як час огляду об`єкта, і часових позначок на фотознімках, доданих до висновку. На її думку, такі обставини ставлять під сумнів належність та достовірність експертного дослідження. Захисник також зазначила, що експерт раніше притягувався до дисциплінарної відповідальності, що, на її погляд, додатково свідчить про його недостатню компетентність.

Узагальнюючи наведені доводи, захисник вказала, що висновок судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2025 року є неналежним та очевидно недопустимим доказом, оскільки, на її думку, сформований некомпетентним експертом та містить помилки, які спотворюють дані об`єктивної реальності щодо розміру збитків. У зв`язку з цим вона дійшла висновку, що підозра щодо спричинення ОСОБА_5 тяжких наслідків у вигляді збитків у розмірі 363 742,14 грн не підтверджена належними та допустимими доказами і не відповідає стандарту «обґрунтованої підозри» у розумінні практики ЄСПЛ, на яку захисник послалася.

Окремо у запереченнях захисник навела доводи щодо відсутності ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні. Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду вона зазначила, що посилання слідчого лише на тяжкість інкримінованого діяння та можливу суворість покарання суперечить правовим позиціям ЄСПЛ, відповідно до яких сама по собі тяжкість обвинувачення не може бути достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику. При цьому захисник звернула увагу на відсутність у матеріалах клопотання будь-яких даних про негативну репутацію підозрюваного, підкресливши, що ОСОБА_5 має сталі соціальні зв`язки, одружений, утримує трьох неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, сумлінно виконує свої сімейні обов`язки, що, на її думку, свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися.

Щодо ризику незаконного впливу на представника потерпілого та свідків захисник зазначила, що слідчий обмежився узагальненими твердженнями про можливість такого впливу, посилаючись на нібито знайомство підозрюваного з цими особами, однак не навів жодних конкретних фактів, які б свідчили про спроби чи наміри впливати на них, або про недобросовісну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. При цьому вона вказала, що підозрюваний фактично проживає в іншому регіоні, що, на її думку, додатково спростовує реальність такого ризику.

Стосовно ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином захисник зазначила, що слідчий не навів жодних конкретних обставин, які б свідчили про намір підозрюваного затягувати провадження чи ухилятися від явки до суду. Навпаки, вказувалося, що підозрюваний зацікавлений у розгляді справи судом, оскільки саме в судовому засіданні матиме можливість надати докази та пояснення з метою спростування висунутих щодо нього обвинувачень.

У підсумку захисник зазначила, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали не підтверджують належними, допустимими та достатніми доказами ні наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, ні наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. У зв`язку з цим вона просила визнати висновок судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2025 року недопустимим доказом, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 185 КК України за вчинення відповідного злочину передбачено, зокрема, відповідальність у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000051 від 22.01.2025 року, повідомленням про підозру від 14 листопада 2025 року, яке було вручене останньому 17 листопада 2025 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за таких обставин.

10 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АПОФЕМА», в особі директора ОСОБА_7 (замовник), що діє на підставі статуту, з однієї сторони та ОСОБА_5 (виконавець) з другої сторони укладено договір цивільно-правового характеру №10/10-1, згідно розділу 1 якого: замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання по технічному нагляду за об`єктами. Здійснення технічного нагляду виконується у відповідності з Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 11 липня 2007 року за № 903. Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи; замовник забезпечує Виконавця усім необхідним для виконання роботи, передбаченої цим договором; замовник зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану Виконавцем роботу.

21 грудня 2023 року між комунальним закладом «Високопільський краєзнавчий музей», в особі завідувача ОСОБА_8 , яка діє на підставі статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівництво та відновлення» в особі директора ОСОБА_9 , що діє на підставі статуту, укладено договір № 9 на виконання робіт «Послуги з поточного ремонту приміщення музею за адресою: Херсонська обл., Бериславський район, с. Високопілля, відновлення внаслідок збройної агресії рф» на загальну суму 1896880,55 грн.

21.12.2023 між комунальним закладом «Високопільський краєзнавчий музей», в особі завідувача ОСОБА_8 , яка діє на підставі статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «АПОФЕМА», в особі директора ОСОБА_7 (замовник), що діє на підставі статуту, укладено договір № 10 про здійснення технічного нагляду за будівництвом об`єкта: «Послуги з поточного ремонту приміщення музею за адресою: Херсонська обл., Бериславський район, с. Високопілля, відновлення внаслідок збройної агресії рф».

Відповідно до розділу 4 вказаного договору, «Виконавець» зобов`язаний: здійснювати технічний нагляд за будівництвом за умовами даного договору та на підставі наказу про призначення відповідального за здійснення технічного нагляду; здійснювати огляд об`єкту, проводити обміри та вимірювання, знайомитися з Проектом, технічною, правовстановлюючою та іншою документацією відносно об`єкта щодо якого надається технічний висновок, приймати участь в робочої та приймальної комісії з приймання виконаних будівельних робіт об`єкту тощо; приймати участь в контрольних обмірах на об`єкті, що проводяться за ініціативою правоохоронних органів та органів державного фінансового контролю України; надати послуги в термін виконання будівельних робіт по об`єкту: « Послуги з поточного ремонту приміщення музею за адресою: Херсонська обл., Бериславський район, с. Високопілля» (відновлення внаслідок збройної агресії рф.); на виконання вимог Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903, у разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта, та відмови Підрядника їх усунути повідомляє про це Замовнику (забудовнику) і відповідний орган державного архітектурно-будівельного контрою для вжиття заходів відповідно до законодавства.

Згідно Наказу директора ТОВ «БК «АПОФЕМА» ОСОБА_7 від 26.12.2023 року, який видано на виконання договору від 21.12.2023 року № 10, укладеного між ТОВ «БК «АПОФЕМА» та комунальним закладом «Високопільський краєзнавчий музей», зобов`язання по виконанню технічного нагляду на об`єкті «Послуги з поточного ремонту приміщення музею за адресою: Херсонська обл., Бериславський район, с. Високопілля, відновлення внаслідок збройної агресії рф» покладено на ОСОБА_5 , який діє на підставі договору цивільно-правового характеру № 10/10-1 від 10 жовтня 2023 року та кваліфікаційного сертифіката інженера технічного нагляду серії АТ № 000669 від 15.05.2012.

Таким чином, ОСОБА_5 являючись інженером технічного нагляду, здійснюючи свою діяльність на підставі вищевказаних договорів цивільно-правового характеру № 10/10-1 від 10.10.2023 року, № 10 від 21.12.2023 та кваліфікаційного сертифікату АТ № 000669 від 15.05.2012, виданого Всеукраїнською громадською організацією "Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури", будучи службовою особою, яка тимчасово та за спеціальним повноваженням обіймає посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у тому числі контроль за відповідністю обсягів та якістю фактично виконаних робіт проектно-кошторисній документації, а також правом вимагати від виконавця виконувати роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, зупиняти роботи у випадку виявлення відхилень від проектних рішень та зобов`язувати виконавця усунути виявлені недоліки, в один із днів в другій половині грудня 2023 року, але не пізніше 26 грудня 2023 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись у адміністративному приміщенні комунальний заклад «Високопільський краєзнавчий музей» Високопільської селищної ради Бериславського району Херсонської області за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с-ще Високопілля, вул. Визволителів, 53А, керуючись правами та обов`язками інженера з технічного нагляду за виконанням робіт з поточного ремонту приміщення музею за адресою: Херсонська область, Бериславський район, с-ще Високопілля, вул. Визволителів, 53А (відновлення внаслідок збройної агресії рф), в умовах коли він повинен був і міг здійснити дії, які входять до кола його службових обов`язків, забезпечити технічний нагляд за виконанням робіт на об`єкті у відповідності до планів-завдань, затверджених замовником, забезпечувати контроль за визначенням вартості робіт, що виконуються на об`єкті виходячи з умов договору підряду, перевіряти та погоджувати фактично виконані об`єми робіт на об`єкті, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, належним чином не перевірив відповідність обсягів виконаних будівельно-монтажних робіт проектно кошторисній документації, та засвідчив власним підписом і печаткою акт форми КБ-2в № 1 за грудень 2023 року загальна сума якого складає 1 896 880,55 грн., відповідно до договору № 9 від 21.12.2023.

Разом з цим, у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18.06.2025 по акту приймання виконаних робіт за об`єктом дослідження: «Поточний ремонт приміщення музею за адресою смт. Високопілля, вул. Визволителів, 53А, Бериславського району Херсонської області» зайво сплачено ТОВ «Будівництво та відновлення» бюджетних кошів загальною сумою 363 742, 14 грн., у тому числі ПДВ 60 623, 69 грн., за роботи, які фактично виконанні не були.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків комунальному закладу «Високопільський краєзнавчий музей» Високопільської селищної ради Бериславського району Херсонської області завдано матеріальну шкоду (збитки), що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та становить 363 742, 14 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за частиною другою статті 367 КК України - службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, обґрунтовується сукупністю зібраних в ході розслідування доказів, а саме:

рапортом оперативного чергового про те, що з Управління Південного офісу Держаудитслужби надійшли матеріали згідно з якими перевіркою закупівель виявлено фінансові порушення на суму 137.6 тис. гривень;

рапортом оперативного чергового ВП № 1, про те, що працівником поліції в ході проведення досудового розслідування було встановлено в діях ОСОБА_5 ознаки службової недбалості, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки;

Постановою про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 01.04.2025 року;

Висновком судової будівельно технічної експертизи № СЕ-19/115-25/6554-БТ від 18.06.2025 року;

Протоколами допиту представника потерпілого ОСОБА_8 , від 28.07.2025 та 01.09.2025 року;

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі представника потерпілого ОСОБА_8 від 29.07.2025 року;

Постановою про призначення судово-почеркознавчої експертизи від 04.09.2025 року;

Висновком судової почеркознавчої експертизи № СЕ-19/122-25/5135-ПЧ від 17.09.2025 року

повідомленням про підозру ОСОБА_5 від листопад 2025 року;

іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, а також доказів наданих стороною захисту, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є необґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування не є настільки вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Так, відповідно до частини першої статті 367 КК України кримінальним правопорушенням визнається службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб,

Відповідно до частини другої статті 367 КК України злочином визнається те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Дії підозрюваного кваліфіковані за частиною другою статті 367 КК України, а відтак обов`язковим елементом об`єктивної сторони (кваліфікуючою ознакою) інкримінованого злочину є наявність тяжких наслідків, що у зв`язку з цим повинно бути відображено в правовій кваліфікації кримінального правопорушення та підтверджено належними та допустимими доказами.

Недоведеність обов`язкової кваліфікуючої ознаки об`єктивної сторони інкримінованого злочину свідчить про відсутність усіх елементів складу злочину, а значить про відсутність ознак кримінально-караного діяння або бездіяльності.

За таких обставин стверджувати, що дія або бездіяльність особи охоплюється ознаками конкретного злочину немає підстав.

Зі змісту повідомлення про підозру вбачається, що фактичні обставини кримінального правопорушення містять відомості про службова недбалість та про спричинення нею тяжких наслідків.

Службову недбалість у діянні підозрюваного прокурор вбачає в неналежному виконанні ОСОБА_5 своїх обов`язків як інженера технічного нагляду за виконанням робіт з поточного ремонту приміщення музею, а саме у не перевіренні відповідності фактично виконаних робіт проектно-кошторисній документації та у засвідченні ним своїм підписом і печаткою акта форми КБ-2в за грудень 2023 року, до якого, за твердженням сторони обвинувачення, були включені роботи, фактично не виконані.

Тяжкі наслідки прокурор вбачає у завданні матеріальної шкоди комунальному закладу «Високопільський краєзнавчий музей» Високопільської селищної ради Бериславського району Херсонської області у розмірі 363 742,14 грн, що, на думку сторони обвинувачення, у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та відповідає критерію «тяжких наслідків» у розумінні частини другої статті 367 КК України.

На переконання слідчого судді із наданих матеріалів не підтверджено належного рівня обґрунтованості можливого допущення підозрюваним як службової недбалості, так і спричинення нею тяжких наслідків, адже відповідний висновок слідчий зробив, опираючись фактично на ті обміри та розрахунки, які були здійснені експертом і відображені у Таблиці 2 Додатку 2 (Порівняння фактично виконаних робіт з тими, що наведені в актах форми КБ-2в), а також на висновок судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2025 року № СЕ-19/115-25/6554-БТ, який у свою чергу містить суттєві арифметичні помилки, розбіжності у визначенні загальної площі покрівлі, внутрішні суперечності та інші технічні недоліки, що ставлять під сумнів достовірність викладених у ньому даних і не дозволяють вважати встановленим фактичний обсяг невиконаних робіт та розмір завданої матеріальної шкоди.

Під час перевірки висновку судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/115-25/6554-БТ від 18 червня 2025 року слідчий суддя звертає увагу на наявні у ньому численні арифметичні помилки та внутрішні неточності, які безпосередньо вплинули на підсумкові розрахунки розміру матеріальної шкоди, що, за версією слідства, виникла внаслідок службової недбалості підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, по-перше, у Таблиці 2 до вказаного висновку експерта наявні численні арифметичні помилки при елементарних розрахунках різниці між показниками, визначеними за актами форми КБ-2в та, на думку експерта, фактично виконаними роботами, а саме:

у рядку 7 "Утилізація сміття" у графі, де зазначено витрати за фактично виконані роботи, замість коректного значення 1735,68 грн вказано "01735,68 грн", що свідчить про допущення технічної описки при оформленні висновку та неакуратність ведення розрахунків;

у рядку 8 "Улаштування кроків з бруса" при обчисленні різниці між 29 126,48 грн та 262 634,30 грн експерт зазначив результат "-233 507,26 грн", тоді як арифметично правильною є величина "-233 507,82 грн";

у рядку 9 "Улаштування лат (решетування)..." при обчисленні різниці між кількістю робіт 7,12 та 7,58 експерт вказав "-0,37", тоді як правильною є різниця "-0,46";

у рядку 10 "Улаштування контрпланки..." різниця між 65 093,03 грн та 68 475,68 грн визначена експертом як "-3385,65 грн", хоча правильною є сума "-3382,65 грн";

у рядку 21 "Жолоб водостічний діам. 90 мм" різниця між 34 249,68 грн та 47 070,22 грн вказана як "-12 820,53 грн" замість арифметично правильної "-12 820,54 грн".

По-друге, у Таблиці 2 взагалі відсутній окремий рядок під номером 14 "Нащільник 400 мм", за яким, виходячи з логіки проведених розрахунків, мали б бути наведені витрати за актом форми КБ-2в у сумі 30 178,50 грн, витрати за фактично виконані роботи у тій самій сумі 30 178,50 грн та нульова різниця між ними. Невідображення цих даних у зведеній таблиці додатково свідчить про неповноту та технічну недбалість при формуванні підсумкових розрахунків.

По-третє, у підсумковому рядку Таблиці 2 "Разом прямі витрати (фактично виконані та не виконані роботи (витрати, грн) різниця)" експертом взагалі не розраховано загальну суму витрат за актами форми КБ-2в за графою 7, хоча із простого додавання наведених у таблиці значень випливає, що така сума має становити 1 011 123,97 грн. При цьому як витрати за фактично виконані роботи (графа 9) вказано 694 159,37 грн, а як різницю між цими показниками - суму "-286 788,53 грн". Натомість арифметично коректним є розрахунок 694 159,37 грн - 980 945,47 грн = "-286 786,10 грн". Тобто навіть у загальному підсумковому рядку, що має ключове значення для визначення розміру збитків, експертом допущено арифметичну помилку та неузгодженість між використаними вихідними величинами і отриманим результатом.

По-четверте, експертом без будь-якого детального розрахунку та належного обґрунтування до розміру збитків додатково включені суми загальновиробничих витрат (4115,17 грн), прибутку (8097,30 грн), адміністративних витрат (4117,45 грн) та податку на додану вартість (60 623,69 грн). У самому висновку відсутні математичні розрахунки зазначених сум, а також немає чіткого пояснення, чому саме такі величини, на думку експерта, мають входити до складу збитків, заподіяних службовою недбалістю, з урахуванням того, що до обов`язків інженера з технічного нагляду не входить контроль за нарахуванням непрямих витрат та податків. Такий підхід додатково спотворює реальну структуру та розмір можливих збитків.

По-п`яте, висновок експерта містить суперечності й у частині визначення загальної площі покрівлі та її обчислення. Так, на сторінках 6-7 висновку експерт вказує, що площа покрівлі фактично становить 712 м? і саме виходячи з цього показника визначає обсяги робіт, які, на його думку, не були виконані. Водночас на сторінці 16 висновку, у Зображенні 12 "Схема покрівлі музею...", наведені розрахунки площ окремих складових частин покрівлі, які в сумі дають 717,094 м? (685,766 м? + 2,904 м? + 2,904 м? + 14,6 м? + 10,92 м?). Така невідповідність між загальною площею, вказаною у тексті висновку (712 м?), та площею, що випливає з розрахунків самого експерта (717,094 м?), свідчить про допущення арифметичних помилок уже на стадії базового визначення вихідних параметрів об`єкта дослідження. Враховуючи, що саме від правильно визначеної площі залежить розрахунок обсягів невиконаних робіт та, відповідно, суми збитків, такі помилки мають істотний характер.

По-шосте, сумніви суду викликають обставини фіксації об`єкта дослідження під час експертного огляду. У тексті висновку зазначено, що огляд об`єкта з лінійними вимірюваннями та застосуванням методу фотографування проводився 06 травня 2025 року о 12 годині 00 хвилин, з використанням цифрової фотокамери Nikon D5100. Водночас у Додатку 1 до висновку на сторінках 10-13 містяться фотознімки з часовими позначками 11:28, 11:29, 11:30, 11:38, 11:53, 11:56, 11:57, 11:59, тобто зроблені раніше зазначеного експертом часу початку огляду. Крім того, частина фотознімків (сторінки 14-15 Додатку 1) взагалі не містить жодних часових позначок та інших реквізитів, які б давали змогу однозначно встановити час, обставини та засіб їх виготовлення. Сукупність цих даних не дозволяє слідчому судді переконатися у дотриманні експертом вимог належної фіксації об`єкта дослідження та ставить під сумнів достовірність фактичних вихідних даних, покладених в основу висновку.

Сукупність наведених недоліків - наявність численних арифметичних помилок у проміжних та підсумкових розрахунках, відсутність окремих необхідних позицій у Таблиці 2, необґрунтоване включення до суми збитків окремих видів витрат без належних розрахунків, суперечності у визначенні загальної площі покрівлі, невідповідність часу фіксації фотознімків вказаному часу проведення огляду та дані про дисциплінарне стягнення щодо експерта - дають підстави для висновку, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № СЕ-19/115-25/6554-БТ від 18 червня 2025 року є внутрішньо суперечливим, таким, що спотворює дані об`єктивної реальності щодо розміру можливих збитків, і не може сам по собі розглядатися як належний, допустимий та достатній доказ заподіяння ОСОБА_5 тяжких наслідків у вигляді матеріальної шкоди понад 335 500 грн, необхідних для кваліфікації за частиною другою статті 367 КК України та для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним такого кримінального правопорушення.

Відповідно до складу злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України встановлена кваліфікуюча ознака об`єктивної сторони у виді тяжких наслідків, що має місце у випадку спричинення шкоди на суму, яка перевищує у 250 і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто суму в розмірі 335 500 грн станом на 2023 рік.

Тобто, доведеність відповідного розміру шкоди на етапі повідомлення особі про підозру має суттєве значення в контексті обґрунтованості підозри у вчиненні відповідного злочину.

Слідчий суддя враховує, що не є експертом у відповідній галузі, а отже не може власними розрахунками спростувати надане суду експертне дослідження. Разом з цим, слідчий суддя також враховує, що надання висновку експерта оцінки як доказу належить до його повноважень у межах оцінки допустимості, достовірності, належності та достатності такого доказу для вирішення питання про обґрунтованість підозри, відповідно до положень статті 94 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя не здійснює самостійного повторного експертного аналізу чи перерахунку зазначених у висновку експерта показників, однак, керуючись принципами кримінального процесу, має право виявляти та враховувати наявні в ньому внутрішні суперечності, помилки, логічні неузгодженості та інші ознаки, що ставлять під сумнів його достовірність і відповідність вимогам процесуального закону.

Зокрема, у цій справі виявлені арифметичні помилки, неузгодженості між числовими показниками в таблицях, відсутність окремих необхідних позицій у зведених розрахунках, суперечності у визначенні загальної площі покрівлі, бездоказове включення до складу збитків окремих видів витрат (загальновиробничі, адміністративні, прибуток, ПДВ) без належного обґрунтування, а також невідповідність часу фіксації фотознімків зазначеному у висновку часу проведення огляду об`єкта та наявність відомостей про притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин слідчий суддя зазначає, що покладати в основу підозри висновок експерта, у якому допущено низку елементарних арифметичних помилок, що не потребують спеціальних професійних знань для їх виявлення, є неможливим. Допущення таких помилок свідчить про відсутність належної ретельності під час проведення експертного дослідження та оформлення його результатів, що унеможливлює сприйняття цього висновку як допустимого, достовірного та належного доказу у розумінні статей 84, 86, 89, 94 КПК України.

Такий документ не може бути використаний судом як підстава для підтвердження розміру можливих збитків, а відтак і як основа для висновку про наявність обґрунтованої підозри у спричиненні тяжких наслідків у розумінні частини другої статті 367 КК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра є необґрунтованою у частині об`єктивної сторони складу злочину, а саме недоведено належними доказами як факт службової недбалості, так і настання тяжких наслідків, у зв`язку з чим немає правових підстав для застосування запобіжного заходу, передбаченого статтею 179 КПК України.

Аналізуючи можливість перекваліфікації дій підозрюваного з частини другої статті 367 КК України на частину першу статті 367 КК України, слідчий суддя зазначає, що така перекваліфікація можлива на стадії досудового розслідування. Разом з тим, виходячи з наданих матеріалів, зокрема з висновку судової будівельно-технічної експертизи, який є єдиним доказом розміру й характеру можливих збитків, слідчий суддя не може дійти висновку про існування будь-якої матеріальної шкоди, оскільки зазначений висновок містить істотні помилки, суперечності та в цілому не викликає довіри як доказ у розумінні статті 94 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя діє в межах фактичної підозри, яка пред`явлена особі належним чином. Тобто суд не може виходити за межі повідомленої підозри, а відтак не має права оцінювати обґрунтованість іншої, не оголошеної підозри, чи аналізувати ризики, що могли б бути пов`язані з нею.

Зважаючи на недоведеність обґрунтованості підозри, слідчий суддя не надає оцінку обставинам щодо наявності заявлених слідчим ризиків та не аналізує доцільність покладення на підозрюваного обов`язків у межах застосування запобіжного заходу.

Оскільки відповідно до частини другої статі 194 КПК України встановлення наявності обґрунтованої підозри є первинною і необхідною умовою для подальшого вирішення питання про доцільність застосування запобіжного заходу, то за її відсутності відпадає потреба в оцінці інших критеріїв, зокрема й наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Відсутність обґрунтованої підозри унеможливлює застосування будь-якого запобіжного заходу, навіть найбільш м`якого, оскільки це суперечило б положенням кримінального процесуального закону і практиці ЄСПЛ, яка вимагає наявності "reasonable suspicion" як передумови для обмеження прав і свобод особи.

На підставі викладеного, керуючись вищенаведеними положеннями кримінального процесуального та кримінального законодавства, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Бериславського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 02 грудня 2025 року о 16.00 год.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1