Справа № 449/1765/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/3414/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 04 грудня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0001015 від 22.08.2025 застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівці Перемишлянського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 04 грудня 2025 року клопотання заступника начальника ВП начальника СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано щодо до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ).

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду у встановлений ними час;

- носити електронний засіб контролю (за наявності).

Строк дії обов`язків, покладених судом на ОСОБА_7 , визначити до 30 січня 2026 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою клопотання слідчого задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 03.02.2026.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя не врахував вимоги п.5 ч.1, ч. 8 ст. 176 КПК України, відповідно до якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.06.2025 за ч. 126-1 КК України; окрім вказаного епізоду ОСОБА_7 самовільно залишав місце служби і в інші періоди, що на сьогодні досліджується додатково; зауважує, що ОСОБА_7 проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично за місцем свого проживання.

Вважає, що наявність медичних документів жодним чином не свідчить про поважність ухилення ОСОБА_7 від військової служби, а підтверджує небажання переносити труднощі військової служби.

Наполягає на існуванні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, просить залишити таку без задоволення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційних вимог, просили залишити рішення слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисників, які заперечили проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного;міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Згідно з матеріалами клопотання, 22 серпня 2025 року до Єдиного реєстру судових рішень за № 0001015 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

03 грудня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на даній стадії кримінального провадження встановлена слідчим суддею при розгляді клопотання і підтверджена відомостями, що містяться у доданих до клопотання доказах.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання перевірив достатність доказів, що свідчить про вірогідність причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, навів зміст доказів та належним чином мотивував свої висновки.

Водночас, обираючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місце проживання останнього, слідчий суддя не врахував наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, може бути застосований виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тримання під вартою.

А відтак, обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід, слідчий суддя допустив порушення вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, які є імперативними.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана особа за наявності встановлених ризиків обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні у майбутньому.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч.1 ст.177 КПК).

Слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, під час іспитового строку, встановленого вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 26.06.2025, яким ОСОБА_7 визнано винним за ст. 126-1 КК України.

Окрім цього, прокурор у судовому засіданні повідомив, що окрім інкримінованого одного епізоду ухилення від військової служби за наведених у кримінальному провадженні обставин, ОСОБА_7 самовільно залишав місце служби і в інші періоди, що на даний час перевіряється слідством, що, на думку прокурора, свідчить про схильність підозрюваного ухилятися від військової служби, небажання виконувати накази командирів та вимоги Статутів Збройних Сил України.

При цьому слід зауважити, що ОСОБА_7 у період інкримінованих дій проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), а проживав у АДРЕСА_1 , тобто фактично проходив військову службу за місцем проживання, не в умовах участі в бойових дій.

Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують можливість тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Водночас, відповідно до абз.3 ч. 4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Тобто, не визначити розмір застави є правом, а не обов`язком суду.

Також, згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання".

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 одружений, має постійне місце проживання, має на утриманні двох дітей (у сина ОСОБА_10 , 2006 року народження - підтверджені медичними документами вади серця), а також батька похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, враховуючи вищенаведене та обставини кримінального правопорушення, майновий, сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що застава у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти таким ризикам та не є завідомо непомірною для підозрюваного.

Таким чином, виходячи з вимог п.2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задоволити клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в порядку, передбаченому ч.3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області від 04 грудня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0001015 від 22.08.2025 застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 5 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника начальника ВП начальника СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволити частково та застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липівці Перемишлянського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21.02.2026 включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240, 00 грн.

Роз`яснити ОСОБА_7 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на рахунок: IBAN: UA0085066, банк отримувача: ДКС України, м.Київ, , код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі населеного пункту, у якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Головуючий

Судді: