Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/132/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 404/1348/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
Категорія 125 (106) В ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000022 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18.11.2025, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, тимчасово не працюючого, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, кримінальне провадження закрити.

Вважає, що висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, свідчення потерпілого та свідків оцінені неналежно, а їх змістовна частина перекручена і не підтверджується наявними доказами.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 повідомляв про тривалі неприязні відносини з ОСОБА_8 через інше кримінальне провадження за ч.2 ст. 272 КК України, в якому його дружина ОСОБА_12 була визнана потерпілою та цивільним позивачем.

Обвинувачення проти ОСОБА_8 ґрунтується на показаннях осіб, які є потерпілими та членами родини потерпілих в іншому кримінальному провадженні і які перебувають із обвинуваченим у тривалих неприязних стосунках, що обумовлює існування наміру помститися ОСОБА_8 за шкоду завдану їм пожежею 27.03.2019.

Оцінюючи висновки судово-медичних експертиз зазначає, що вони самі по собі свідчать лише про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень і не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_13 в заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, при тому, що матеріали кримінального провадження не містять даних про характер виявлених у потерпілого ушкоджень та їх локалізацію.

Крім того, судом неналежно надано оцінку таким доказам: заява ОСОБА_11 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення від 19.12.2024 та протоколам пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2025 за участю потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 , які впізнали ОСОБА_8 .

Короткий зміст суті справи:

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, за наступних обставин.

19.12.2024 року близько 15:25 год. ОСОБА_8 , перебував на відкритій ділянці місцевості неподалік домоволодіння, що находиться за адресою: АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та між ними виник словесний конфлікт.

В ході словесного конфлікту у ОСОБА_8 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій протиправний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи та бажаючи настання протиправних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 завдав один удар кулаком правої руки в область виличної ділянки справа потерпілому.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді садна та гематоми виличної ділянки справа, які відповідно до висновку експерта № 64 від 23.01.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_6 в підтримку апеляційної скарги в повному обсязі з наведених в ній підстав, потерпілого ОСОБА_11 , який просив вирок суду залишити без зміни, апеляційну скаргу без задоволення, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, ґрунтуватись на всебічному, повному, об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений у його вчиненні винний.

Колегією суддів установлено, що висновок суду першої інстанції про доведеність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, зроблено з додержанням вимог ст. 23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх фактичних обставин, які підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду й оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Місцевим судом, на виконання положень ст. 10, 22 КПК України, перевірено доводи сторони обвинувачення та захисту, створено необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 підтвердив, що була конфліктна ситуація між ним та ОСОБА_11 , проте факт нанесення тілесних ушкоджень заперечує, оскільки була наявна штовханина.

Потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що обвинувачений замахувався лопатою, оскільки стояв боком, отримав удар правою рукою ОСОБА_8 в праву сторону обличчя.

У суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 заперечивши свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення показав, що що конфлікт виник через дії ОСОБА_11 , який без необхідних дозволів та узгоджень з органами місцевого врядування, почав використовувати земельні ділянки, призначені для індивідуального житлового будівництва, для організації платної автомобільної стоянки на розі вулиць Миколи Сєнчева та Джерельної.

Крім того, ОСОБА_15 встановив вагончик для шиномонтажу за межами земельних ділянок, з порушенням норм і правил, зокрема на підземній газовій гралі та електричному силовому кабелі, що не було узгоджено з відповідними службами.

Зазначені дії призвели до кількох пошкоджень, зокрема: пошкодження дорожнього покриття, яке було відновлене міськвиконкомом на вулиці Миколи Алєксєєва; перекриття проїзду до сусідської ділянки по АДРЕСА_2 , де сусід самостійно облаштовував дорогу з покращеним покриттям, але ОСОБА_15 розмістив бетонні блоки та плити перекриття на проїзній частині дороги, за межами своєї ділянки; пошкодження опори кабельної лінії електропередач, встановлення якої він ініціював через збір підписів серед власників земельних ділянок та звернення до міської ради за сприяння депутата ОСОБА_16 у 2017 році та яка на даний час знаходиться в аварійному стані, що може призвести до нещасного випадку.

Тому він звернувся до пана ОСОБА_17 з метою вирішення питання щодо вітермінування встановлення паркану на його ділянці для належного облаштування дороги по вул. Миколи Алєксєєва, а також щодо зауважень від сусіда працівників РЕС щодо відновлення проїзду та заміни пошкодженої опори по вулиці Семена Климовського. Однак мої звернення були проігноровані, у нього не було бажання вирішити проблему конструктивно.

Внаслідок цього він був змушений вжити заходів щодо відновлення дороги, початку була прокладена грунтова дорога, однак під час дощу, коли ОСОБА_11 перевозив металопрофіль для свого паркану, пошкодив її, застрягши маніпулятором, що призвело до утворення численних ям на проїжджій частині.

Незважаючи на це, він взяв на себе відповідальність за усунення пошкоджень, замовивши автомобіль з дорожньою сумішшю та власноруч відновивши пошкоджену ділянку. Так, 19.12.2024 року, під час виконання робіт, а саме на момент завершення вкладання 6 тон дорожньої суміші, близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_11 з`явився після декількох днів відсутності біля пошкодженої ним дороги і після його зауважень і прохання не заважати йому закінчувати дорожні роботи, почав здійснювати психологічний тиск, погрожуючи йому та його родині.

Під час погроз виникла штовханина, під час якої ОСОБА_11 намагався відібрати лопату, за яку вони трималися обома руками, в якийсь момент ОСОБА_11 , схопив його за голову та зірвав з нього шапку. Після чого, він відштовхнув його від себе, та він жбурнув у нього його шапкою і пішов на свою територію. Через кілька хвилин він повернувся і зі своїм працівником продовжував сміятись і глузувати з нього за парканом на своїй земельній ділянці. В результаті вказаної штовханини з ОСОБА_11 , останній наніс йому тілесне ушкодження у виді синця на лікті лівої руки. При цьому він не завдавав ОСОБА_11 будь-яких ударів, від яких він міг би отримати тілесні ушкодження. Також зазачив, що після інциденту на ОСОБА_11 не було помічено жодних видимих ознак травм.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_8 позицію щодо невизнання факту умисного нанесення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку доказами, зокрема, даними:

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , згідно з якими 19.12.2024 року близько 15 год. 27 хв. за адресою: м. Кропвинциький, вул. Семена Климовського, 12, поряд з територією паркувального майданчику. Він вийшов з території паркувального майданчику та йшов у напрямку його земельної ділянки, що розташована в м. Кропивницькому по вул. С. Климовського. В цей час на дорозі ОСОБА_8 виконував на дорозі ремонті роботи, а саме розсипав щебінь. Коли він проходив повз вказаного чоловіка, останній почав висловлюватись нецензурною лайкою в його бік під час якої замахнувся в його бік будівельною лопатою, яку тримав в обох руках від удару якої він ухилився, але після чого ОСОБА_8 кулаком правої руки наніс один удар в область обличчя справа. Після вказаного удару він відійшов від ОСОБА_8 та зателефонував його дружині ОСОБА_12 , яка в свою чергу зателефонувала на лінію «102». Внаслідок вказаного удару йому було завдано тілесне ушкодження у вигляді садна виличної ділянки справи, у зв`язку з чим він був змушений звернутися за медичною допомогою.

- показаннями свідка ОСОБА_12 , згідно з якими, остання пояснила, що вона не була безпосереднім очевидцем події, про обставини її вчинення дізналися від її чоловіка ОСОБА_11 та працівників поліції, зі слів яких тілесні ушкодження, які були у її чоловіка наніс йому саме ОСОБА_8

- показаннями свідка ОСОБА_14 , згідно з якими, 19.12.2024 року близько 0 15 год. 27 хв. за адресою: м. Кропивницький, вул. Семена Климовського, 12, поряд з територією стоянки. Він допомагав його знайомуму ОСОБА_11 з засовом воріт. В цей час ОСОБА_8 розкидував щебінь коло воріт, коли до нього вийшов ОСОБА_11 , ОСОБА_8 почав виражатись з приводу ОСОБА_11 нецензурною лайкою, а потім накинувся на ОСОБА_11 з лопатою, нанісши удар лопатою в напрямку спини, однак ОСОБА_11 ухилився, пілся чого схопився за лопату, щоб той припинив свої дії, але ОСОБА_8 наніс йому удар парвою рукою в ліву сторону обличчя в область ока, після чого він розтягнув їх.

- показаннями свідка ОСОБА_18 , згідно з якими, 19.12.2024 року близько 14 год. 30 хв. перебуваючи в АДРЕСА_2 , біля гаражів почув сварку, підійшовши ближче та побачив двох чоловіків, які схопились за лопопату обома руками та почали штовхати один одного, проте ударів ніхто нікому не завдав. В ході штовханини ОСОБА_8 відштохнув його праворуч, пілся чого ОСОБА_11 зірвав з ОСОБА_8 шапку, після чого вони розійшлися. При цьому зазначив, що початок конфлікту він не бачив.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені злочину за ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

-витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 10.01.2025 року було внесено відомості за фактом нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень (Т.1 а.п. 1);

-рапортом від 19.12.2024 р., згідно якого вбачається, що 19.12.2024 року о 17 год. 10 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_12 про побиття її чоловіка ОСОБА_11 (Т.1 а.п. 15);

-заявою ОСОБА_11 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення від 19.12.2024 року (Т.1 а.п. 16);

-консультативним висновком спеціаліста від 19.12.2024 року, згідно якого у ОСОБА_11 виявлено ссадна та гематоми виличної ділянки справа, струс г/м (Т.1 а.п. 21);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 10.01.2025 р., в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_11 пояснив та показав при яких обставинах ОСОБА_8 було спричинено йому тілесні ушкодження. (Т. 1 а.с. 32-34);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_11 впізнав особу зображену на фото № 1, як чоловіка, який 19.12.2024 року спричинив йому тілесні ушкодження. (Т. 1 а.п. 35-37);

-протоколом огляду місця події від 27.01.2025 року, згідно якого в АДРЕСА_2 , було оглянуто відкриту земельну ділянку, де було завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_11 (Т.1 а.п. 38-41)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2025 р., в ході проведення якого свідок ОСОБА_14 пояснив та показав при яких обставинах ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_11 (Т. 1 а.с. 44-46);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_14 впізнав особу зображену на фото № 1, як чоловіка, який 19.12.2024 року спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження. (Т. 1 а.п. 47-49);

-копією запису лікаря ВЕ (Н) МД приймального відділення ОСОБА_11 при огляді якого було виявлено ссадна та гематоми обличчя справа. (Т. 1 а.п. 60);

-висновком експерта № 64 від 23.01.2025 року, згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_11 мались тілесні ушкодження у вигляді садна та гематоми виличної ділянки справа. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого (их) предмету (ів), індивідуальні властивості якого (яких) в медичній документації не описано, та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6». В наданій медичній документації не описана морфологічна характеристика ушкоджень (колір гематоми, наявність чи відсутність кірочки на садні), тому говорити про строк їх утворення не є можливим. Враховуючи локалізацію та взаєморозташування тілесних ушкоджень маловерогідно їх утворення при падінні з положення стоячи на площину. Судово-медичних даних, яка була кількість травматичних впливів немає, можливо лише говорити про кількість наявних тілесних ушкоджень. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму утворення на який вказав потерпілий ОСОБА_11 в протоколі слідчого експерименту за його участі від 15.01.2025 р. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_11 при проведенні судово-медичної експертизи не суперечить механізму утворення на який вказав свідок ОСОБА_14 в протоколі слідчого експерименту за його участі від 17.01.2025 р. (Т. 1 а.с. 62-63);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30.01.2025 р., в ході проведення якого ОСОБА_8 пояснив та показав, що він не наносив тілесні ушкодження ОСОБА_11 , а лише намагався припинити образи з боку останнього. (Т. 1 а.с. 70-74);

-протоколом огляду предмету від 31.01.2025 р., в ході якого оглянуто лопату висотою 142 см, на якій містились бруд та залишки від будівельних матеріалів (Т. 1 а.с. 75);

-висновком експерта № 80/64 від 31.01.2025 року, яким встановлено, що згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_11 мались тілесні ушкодження у вигляді садна та гематоми виличної ділянки справа. В протколі слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 30.01.2025 р. останній не вказує про спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , тому говорити про відповідність механізму створення тілесних ушкоджень, які мались у ОСОБА_11 , не є можливим. (Т. 1 а.с. 80-81).

Наведені докази колегія суддів визнає належними, допустимими, достатніми та такими, що поза розумним сумнівом підтверджують факт заподіяння саме ОСОБА_8 легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , а посилання в апеляційній скарзі сторони захисту, таких висновків не спростовують.

Зокрема, колегія суддів вважає встановленим наведеними вище доказами той факт, що 19.12.2024 між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. Під час якого ОСОБА_8 умисно наніс потерпілому удар кулаком правої руки в область виличної ділянки справа потерпілому, спричинивши ОСОБА_11 легке тілесне ушкодження у вигляді садна та гематоми виличної ділянки справа, наявність якого підтверджується, у тому числі, висновками експерта від №64 від 23.01.2025 (а.с.62-63 т.1)

Показання потерпілого ОСОБА_11 щодо механізму та способу нанесення йому тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_8 , узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_14 очевидця подій, даними протоколу слідчого експерименту від від 10.01.2025 р., в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_11 пояснив та показав при яких обставинах ОСОБА_8 було спричинено йому тілесні ушкодження. (Т. 1 а.с. 32-34) та протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2025 р., в ході проведення якого свідок ОСОБА_14 пояснив та показав при яких обставинах ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_11 (Т. 1 а.с. 44-46).

Будь-яких суперечностей в показаннях потерпілого ОСОБА_11 свідка ОСОБА_14 не встановлено, такі показання є логічними, послідовними, доповнюють одне одного, відповідають відтвореним ними обставинам під час слідчих експериментів і узгоджуються з іншими доказами.

Посилання сторони захисту, що показання ОСОБА_8 повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_18 , який завдання будь-яких ударів заперечував спростовується протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 31.01.2025 та показаннями останнього в судовому засіданні суду першої інстанції, який зазначав, що почув сварку, бачив штовханину, конфлікту спочатку не застав(а.с. 54-55 т.1).

Дійсно, як вірно зазначено захисником, висновки судово-медичних експертиз самі по собі лише підтверджують наявність у потерпілого легкого тілесного ушкодження. Разом з цим такі висновки експерта оцінені судом з урахуванням положень ст. 94 КПК України, у сукупності із показаннями потерпілого та оцевидця події, протоколами проведення слідчих експериментів і такі докази вказують на те, що тілесне ушкодження ОСОБА_11 завдано саме ОСОБА_8 .

Наразі, колегією суддів під час апеляційного перегляду судового рішення щодо ОСОБА_8 не встановлено обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для закриття кримінального провадження, про що в апеляційній скарзі порушує питання сторона захисту.

Посилання сторони захисту, що з боку потерпілого вбачається помста обвинуваченому ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні колегія суддів вважає припущенням та таким, що не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що висновки, яких дійшов суд, були зроблені на підставі ретельного, повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи. Матеріали справи не містять обставин, що можуть викликати сумніви в правильності рішення суду, чи суперечливих доказів, які б суд невмотивовано відкинув, а тому доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_8 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, є необґрунтованими.

Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Зокрема, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є проступком, умисним та закінченим.

Також, суд взяв до уваги, що обвинувачений вини не визнав, не розкаявся, взяв до уваги, що обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, правильно обрав ОСОБА_8 покарання у виді штрафу.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки ґрунтується на положеннях ст.ст. 50 і 65 КК та відповідає принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації покарання.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, під час апеляційного перегляду не виявлено.

Ураховуючи зазначене, підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту, зміни чи скасування вироку Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18.11.2025, в тому числі у зв`язку із необхідністю закриття кримінального провадження, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, КПК України , колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фортечного районного суду міста Кропивницького від 18.11.2025 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3