1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/408/26 1-кс/335/435/2026
04 лютого 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димитрове, Оріховського району, Запорізької області, громадянина України, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, приватний підприємець,зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України,
Старша слідча слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що не пізніше 05 квітня 2022 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави. Так, ОСОБА_7 було вирішено, зокрема, що за отримання неправомірної вигоди від громадян вона буде здійснювати вплив на посадових осіб вищих навчальних закладів м. Запоріжжя, з метою прийняття останніми рішень щодо зарахування осіб призовного віку до віку до вищих навчальних закладів м. Запоріжжя на навчання, без необхідності фактичного відвідування закладів освіти.
Розуміючи неможливість реалізації свого злочинного умислу одноособово, ОСОБА_7 вирішила залучила до вчинення злочинів осіб, які мають між собою сталі тісні взаємовідносини, та які розділятимуть її інтереси та прагнутимуть до незаконного збагачення, а також мають зв`язки і вплив на посадових осіб вищих навчальних закладів м. Запоріжжя та можуть за вказівками ОСОБА_7 здійснювати вплив на них.
Задля цього, ОСОБА_7 , не пізніше 05 квітня 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, повідомила про свій злочинний план директора ТОВ «РВК ВВВ» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запропонувала йому взяти участь у вчиненні злочинів, направлених на отримання неправомірної вигоди від громадян за вплив на прийняття рішень посадовими особами вищих навчальних закладів м. Запоріжжя, на що останній добровільно погодився.
Також, не пізніше 05 квітня 2022 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , повідомила про свій злочинний план співробітнику ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_8 взяти участь у вчиненні злочинів, направлених на отримання неправомірної вигоди від громадян за вплив на прийняття рішень посадовими особами вищих навчальних закладів м.Запоріжжя, на що остання добровільно погодилася.
Після залучення до злочинної схеми ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . ОСОБА_7 затвердила з ними усі деталі плану, та дала вказівки, які вони повинні виконувати в процесі підготовки та вчинення злочинів задля досягнення єдиного результату - отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб.
Після чого, останні за попередньою змовою групою осіб почали вчиняти злочини на території м. Запоріжжя.
05.04.2022 року ОСОБА_7 , яка перебувала на території м. Запоріжжя, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, познайомилась з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який виявив бажання вступити до ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій»,який є особою призовного віку та підлягає мобілізації, з проханням влаштувати його до вище вказаного закладу на що остання погодилась та влаштувала ОСОБА_9 за спеціальністю «інженерне програмне забезпечення, код. 121»,без фактичного відвідування вказаного закладу та здачі сесій та заліків за грошову винагороду з метою уникнення останнім призову на військову службу.
01.08.2023 року ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_7 на її мобільний номер НОМЕР_1 , та запита чи зможе вона допомогти щодо закриття боргів по здачі сесії, та отримання довідки ЄДЕБО форми №9. Так, ОСОБА_7 погодилась на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівників ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій». Після чого, 01.08.2023 ОСОБА_7 через додаток «Telegram» написала що за влив на посадових осіб ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» та успішну здачу сесії йому потрібно надати ОСОБА_7 грошову винагороду у сумі 15 600 грн., та скинула ОСОБА_9 банківську картку емітовану на її ім`я в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .
Того само дня ОСОБА_9 з власного рахунку однією транзакціями в сумі 15 600 грн. перевів кошти на банківську картку емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_7 за допомогою додатку «Telegram», повідомляє своєму знайомому ОСОБА_4 , який будучи обізнаною у злочинному плані щодо допомоги особам призовного віку ухилитися від призову та мобілізації про необхідність зв`язатися з ОСОБА_8 співробітницею ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 та повідомити останній про необхідність створення та видачу довідки ЄДЕБО форми №9 ОСОБА_9 .. В свою чергу ОСОБА_8 будучи обізнаною у злочинному плані за вказівкою ОСОБА_7 підготувала довідку ЄДЕБО форми № 9 ОСОБА_9 та за вказівкою ОСОБА_7 оригінал вказаної довідки передала ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, в свою чергу отримавши за допомогою додатку «Telegram» 15.10.2024 року та будучи обізнаним у злочинному плані навказівку від ОСОБА_7 відправив вказану довідку компанією «Нова пошта» ОСОБА_9 .
Таким чином, встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави,вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Окрім цього, 17.09.2023 року ОСОБА_7 , яка перебувала на території м. Запоріжжя, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, на її мобільний номер НОМЕР_1 зателефонувала подруга ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з номеру НОМЕР_4 та попросила допомогти своєму знайомому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є особою призовного віку та підлягає мобілізації, якого ОСОБА_7 в вересні 2022 року влаштувала на навчання до ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» науковий рівень бакалавр за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування, код. 281»,без фактичного відвідування вказаного закладу та здачі сесій та заліків за грошову винагороду, з метою закриття боргів по здачі сесії, та написання дипломної роботи, рецензії, відгуків на диплом. Так, ОСОБА_7 повторно погодилась на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівників ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій». Після чого, 22.05.2024 ОСОБА_7 через додаток «Telegram» написав вже сам ОСОБА_12 з номеру мобільного телефону НОМЕР_5 , та запитав коли буде готовий його дипломна робота, рецензії, відгуків на диплом, довідка з ЄДЕБО форми №9 та скільки це коштує, на що ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_12 , що за влив на посадових осіб ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» та успішну здачу сесії та захисту диплому йому потрібно надати ОСОБА_7 грошову винагороду у сумі 40 000 грн., після чого так само в переписці надала ОСОБА_12 банківську картку емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 .
23.05.2024 року ОСОБА_12 з власного рахунку трьома транзакціями в сумі 20 000 грн., 10 000 грн. та 9999 грн. перевів кошти на банківську картку емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 .
Після чого, 27.06.2024 року ОСОБА_7 за допомогою додатку «Telegram», повідомляє своїй знайомій співробітнику ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій» ОСОБА_8 , яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 про необхідність створення та видачу довідки ЄДЕБО форми № 9 ОСОБА_12 .. В свою чергу ОСОБА_8 , будучи обізнаною у злочинному плані за вказівкою ОСОБА_7 підготувала довідку ЄДЕБО форми №9 ОСОБА_12 , та за вказівкою ОСОБА_7 оригінал вказаної довідки передала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, в свою чергу отримавши за допомогою додатку «Telegram» 15.10.2024 року та будучи обізнаним у злочинному плані щодо допомоги особам призовного віку ухилитися від призову та мобілізації,виконав вказівку від ОСОБА_7 про відправку вказаної довідки компанією «Нова пошта» ОСОБА_12 .
Таким чином, встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави,вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Також, не пізніше лютого 2022 року ОСОБА_7 , яка перебувала на території м. Запоріжжя, більш точного місця під час досудового розслідування не встановлено, познайомилась з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який виявив бажання вступити до ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій»,з проханням влаштувати його до вищевказаного закладу на що остання погодилась та влаштувала ОСОБА_13 за спеціальністю «фінанси, банківська справа та страхування, код. 072»,без фактичного відвідування вказаного закладу та здачі сесій та заліків за грошову винагороду з метою уникнення останнім призову на військову службу,
27.06.2024 року ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_7 на її мобільний номер НОМЕР_1 , та запита чи зможе вона допомогти щодо закриття боргів по здачі сесії, та отримання довідки ЄДЕБО форми №9. Так, ОСОБА_7 повторно погодилась на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівників ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій».
Після чого, ОСОБА_7 за допомогою додатку «Telegram», повідомляє своєму знайомому ОСОБА_4 який будучи обізнаним у злочинному плані про необхідність зв`язатися з ОСОБА_8 співробітницею ПрАТ ПВНЗ «Запорізький інститут економіки та інформаційних технологій», яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_3 та повідомити останній про необхідність створення та видачу довідки ЄДЕБО форми № 9 ОСОБА_13 .. В свою чергу ОСОБА_8 будучи обізнаною у злочинному плані щодо допомоги особам призовного віку ухилитися від призову та мобілізації, за вказівкою ОСОБА_7 підготувала довідку ЄДЕБО форми №9 ОСОБА_13 та за вказівкою ОСОБА_7 оригінал вказаної довідки передала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, в свою чергу отримавши за допомогою додатку «Telegram» 15.10.2024 року та будучи обізнаним у злочинному плані виконаввказівку від ОСОБА_7 про відправку вказаної довідки компанією «Нова пошта» ОСОБА_13 .
Таким чином встановлена наявність достатніх доказів для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави,вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Слідча посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховатися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім цілодобового домашнього арешту не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, забезпечити виконання процесуальних рішень у провадженні, просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, свою позицію виклав у вигляді письмових заперечень, які долучив під час розгляду вказаного клопотання. Зі змісту усних пояснень та письмових заперечень, зокрема, вбачається незгода сторони захисту з обґрунтованістю ризиків, які сторона обвинувачення намагається довести перед судом. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчої та застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або особистої поруки.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК України).
Отже, умовою, без якої неможливе вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується твердження (припущення) про причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення, засноване на результатах розслідування, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав і обов`язків в порядку статей 276-279 КПК України.
Відповідно до відомостей, які містяться в матеріалах клопотання, 29.01.2026 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України. Отже, ОСОБА_4 набув процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні і стосовно нього може розглядатися питання про застосування запобіжного заходу.
Вирішуючи питання стосовно того, чи є пред`явлена ОСОБА_4 підозра обґрунтованою, слідчий суддя виходить з наступного.
Кримінальне процесуальне законодавство України не дає визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, в силу приписів частини 5 статті 9 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини під час вирішення питання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
З точки зору практики Європейського суду з прав людини, обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що обґрунтовують засудження особи, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачень (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «ІльгарМаммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, не встановлює наявність в його діях складу злочину та ступінь його вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості.
З метою встановлення наявності чи відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 зазначеного вище кримінального правопорушення, слідчим суддею досліджені долучені до клопотання докази та проаналізовано доводи, викладені у клопотанні і підтримані прокурором в судовому засіданні.
Зокрема, слідчим суддею проаналізовано долучені до клопотання в його обґрунтування матеріали в їх копіях, зокрема: витяг з ЄРДР, протоколи огляду від 13.03.2025 року, від 17.06.2025 року, від 18.06.2025 року, повідомлення про підозру від 29.01.2026 року та інші матеріали в їх сукупності та взаємозв`язку.
Дослідивши обставини вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, матеріали долучені до клопотання, та можливу роль ОСОБА_4 у ньому, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрювану зі злочином, доводячи його причетність в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування та встановлює можливість вирішення питання про застосування стосовно нього запобіжного заходу, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є цілком обґрунтованою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім встановлення обґрунтованості пред`явленої особі підозри, положеннями статей 177, 178, 194 КПК України визначена необхідність дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу і таких обставин: підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків кримінального провадження, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; індивідуальні обставини підозрюваної та особливості інкримінованого кримінального правопорушення.
З метою недопущення впливу на кримінальне провадження, слідчий суддя оцінює вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваною спроб протидіяти кримінальному провадженню у способах, визначених в частині 1 статті 177 КПК України.
Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор послався на існування ризиків того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є основним ризиком, який обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.
Досліджуючи практику Європейського суду з прав людини, можливо дійти висновку, що небезпеку переховування від правосуддя необхідно визначати з урахуванням низки релевантних чинників, серед яких доцільно виокремити особистість обвинуваченого, його моральні якості та переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, його міжнародні контакти у поєднанні із загрозою суворості можливого покарання (рішення у справах «Пунцельт проти Чехії», «В. проти Швейцарії).
Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке карається, зокрема, позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
На думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання в сукупності з доказами причетності підозрюваного до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Ця позиція суду узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Отже, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Щодо ризику впливу на свідків, слідчий суддя не може погодитись з доведенням наявності зазначеного ризику, оскільки сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе вчинення підозрюваним зазначених дій, крім того, додані до клопотання матеріали кримінального провадження не містять взагалі відомостей про наявність свідків в даному провадженні, які були допитані у встановленому законом порядку.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існує ризик, передбачений статтею 177 КПК України, на який посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні, зокрема можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.
Дослідивши надані стороною обвинувачення відомості та матеріали, заслухавши позицію підозрюваного та його захисника, слідчий суддя під час вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що станом на момент розгляду цього клопотання він є громадянином України, приватний підприємець, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки.
Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, при цьому відомості про застосування до нього раніше запобіжних заходів відсутні.
Отже, слідчим суддею встановлено, що прокурором загалом доведена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину, а також вірогідність існування певного ризику стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених статтею 177 КПК України, що свідчить про наявність достатніх підстав для застосування до нього запобіжного заходу.
В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, що відноситься до нетяжкого злочину та карається, зокрема, позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.
Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризику та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби за місцем його фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки на думку слідчого судді, саме такий вид запобіжного заходу здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування для встановлення усіх обставин справи та надасть останній змогу працювати в денну пору доби для належного утримання себе та своїх близьких.
Крім того, слідчий суддя вважає за належне на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваго декілька обов`язків.
При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого частиною 5 статті 194 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до пункту 4 частини 3 статті 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
У зв`язку з викладеним, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваного ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, в свою чергу, клопотання захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання сторони захисту про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 особистого зобов`язання або особистої поруки - залишити без задоволення.
Клопотання старшої слідчої слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, заборонивши йому з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням звернення до медичних закладів та випадків увімкнення повітряної тривоги для слідування в укриття, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 березня 2026 року.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом та у визначений час;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити строк дії вказаної ухвали до 29 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1