Справа № 456/3402/23
Провадження № 1-кп/456/76/2025
У Х В А Л А

про відмову у визнанні доказів очевидно недопустимими

18 грудня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора: ОСОБА_2 ,

захисника: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий, при здійсненні судового провадження при розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000462 від 26.07.2022 ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1КК України клопотання захисника ОСОБА_3 про визнання доказів очевидно недопустимими,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.11.2023 встановлено порядок дослідження доказів у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000462 від 26.07.2022 відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України.

18.12.2025 на адресу суду захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про визнання очевидно недопустимими протоколу огляду місця події від 16.03.2023 складеного старшим слідчим СВ Стрийського РУП ОСОБА_7 та Висновку комплексної земельно-технічної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №3185-Е складеного 26.05.2023 експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8 ..

В судовому засіданні адвокат вказав, що зазначені докази вважає очевидно недопустими відповідно до ч.2 ст.89 КПК України оскільки, 4.2 ст.104 КПК України передбачає, що у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього. Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Надані стороною обвинувачення відеозаписи проведення слідчої дії складаються з двох електронних файлів doooo.mts (MPEG-TSVideofileтривалістю 00:04:09) та файл ooooi.mts (MPEG-TSVideofileтривалістю 00:01:49). Отже загальна тривалість відеофіксації слідчої дії - огляду місця події 16.03.2023 року - 5 хвилин 58 секунд.

Відповідно до протоколу огляду місця події огляд розпочато О 12 год.40 хв. та закінчено о 13 год.07 хвилин. Отже загальна тривалість проведення слідчої дії відповідно до протоколу - 27 ХВИЛИН. і

Таким чином майже 22 хвилини проведення слідчої дії (з загальних 27 хвилин) не охоплено відеофіксацією.

Зокрема з наявних відеофрагментів не можливо перевірити і пересвідчитись у здійсненні відповідних обмірів нібито проведених в ході огляду, зокрема щодо встановлених розмірів як споруди, так і зазначених парканів, а найголовніше зазначених розмірів (глибини залягання) нібито виявленого фундаменту. Наявною є лише фіксація викопаної в землі ями та відповідне озвучення - «от там фундамент» і відповідно озвучення певних розмірів (без фіксації здійснення таких обмірів).

За приписами ст.105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути (в тому числі) фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерних даних та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

За імперативними приписами ст.106 КПК України протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодоналежного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Звертає увагу суду, що на наявних відеофрагментах відсутня фіксація складання та підписання протоколу огляду, що виключає можливість його врахування як доказу в кримінальному провадженні.

Окрім того, вважає за необхідне звернути увагу на наступне - у відповідному відеоряду наявному у електронному файлі ooooo.mts(де фіксовано початок проведення слідчої дії огляду місця події) за часовою міткою 02:41 чітко вбачається наявність викопаної землі та заздалегіть підготовлених знарядь для розкопування - лопат, що свідчить про проведення певних активних дій стороною обвинувачення до початку проведення слідчої дії.

З змісту протоколу огляду місця події 16.03.2023 року та наявних фрагментів відеофіксації вбачається наявність інших (сторонніх) невстанолвенихосіб - «працівників МККП» які проводили в ході слідчої дії активні дії - «шурфування фундаменту» без зазначення їх ідентифікуючих даних та відповідних процесуальних і інших документів, що засвідчували б їх статус та повноваження. Вказане чітко порушує імперативні приписи абз 4 п.і 4.3 ст.104 КПК України, котра вимагає зазначення у вступній частині протоколу всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання).

Окрім того, ч.3 ст.236 - перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.

З фрагментів відеофіксації вбачається пред`явлення ухвали та надання її копії особі, відомій нам як ОСОБА_9 (відповідно до відкритих даних ЄДРЮОФОП - голова об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Валова 7А»).

Співставивши відповідні відомості з іншими наявними у справі, зокрема ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 02.03.2023 року у справі №456/3606/22, котрою наданодозвіл на огляд володіння особи:торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 ; земельноїділянки кадастровий номер :06:007:0004, площею 0,0030 га за адресою: вул.Валова 7Б, м.Стрий, Львівська область,котре перебуває у володінні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 298453276 та 298411658, дозвіл на огляд володіння особи:земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0009, площею 0,0674 га за адресою: АДРЕСА_1 ;несформованої земельної ділянки площею 0,0078 га, на якій розміщена частина будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ;несформованої земельної ділянки площею 0,0027 га за адресою: АДРЕСА_1 ,котре перебуває у володінні: Стрийської міської ради Львівської області, з яких дві несформовані, а одна, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності права на земельну ділянку, передана у постійне користування Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Валова 7А».

Отже, вбачається що ухвалу пред`явлено за адресою вул.Валова 7А, м.Стрий, Львівська область, а саме посадовій особі ОСББ «Валова 7А» (користувач земельної ділянки кадастровий :06:007:0009, площею 0,0674 га) - голові ОСББ, про що додатково свідчить його підпис з і зазначенням посадового становища на примірнику ухвали наявному у справі.

Таким чином, відсутні будь-які належні та допустимі докази виконання імперативних приписів 4.3 ст.236 КПК України відносно адреси вул.Валова 7Б, м.Стрий, Львівська область та відповідно земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0004, площею 0,0030 га.,

Більше того, інформація про вказану особу - ОСОБА_9 відсутня в вступній частині протоколу, відтак інформація про відмову підписання ним такого протоколу є додатковим свідченням порушення стороною обвинувачення абз. 4 п.і 4.3 ст.104 КПК України.

Вважає, що відповідних оглядів було два. За адресою - земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0009, площею 0,0674 га. За адресою: АДРЕСА_2 з врученням відповідної копії ухвали. Проте відсутній протокол такого огляду. Та відповідно за адресою вул.Валова 7Б, м.Стрий, Львівська область - без пред`явлення ухвали та вручення її копії.

Відтак вбачається порушення стороною обвинувачення також і ч.1 ст.235 КПК України - ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз.

Відповідно до 4.2-4 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому' цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. і ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

При цьому системний аналіз ст.89 КПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець ознаки недопустимості доказів поділяє на очевидні та неочевидні. Залежно від цього визначається момент прийняття рішення щодо недопустимості доказів, який окреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є ті докази, про недопустимість яких прямо вказується в КПК України. Це означає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушення процедури отримання якого згідно положень КПК України є безумовною підставою визнання його недопустимим

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення прямо та істотно порушують права і свободи людини та/чи зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 статті 87 КПК.

Доктрина «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

Оскільки відповідно до клопотання експерта Львівського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_8 , № 03185-Е від 27.02.2023 року, мотивувальної частини ухвали Стрийського міськрайонного суду від 02.03.2023 року у Справі №456/3606/22 проведення огляду та фіксації обставин кримінального правопорушення є ОБОВ`ЯЗКОВИМ для проведення комплексної земельно - технічної, будівельно-технічної та оціночно - земельної експертизи, а відповідні відомості зафіксовані протоколом огляду місця події 16.03.2023 року слугували вихідними даними для проведення такої експертизи. Зокрема на ст.5 Висновку вказано, що «Дослідження проводилось методом візуального огляду об`єктів дослідження на місці їх розташування з фотофіксацією результатів огляду».

Таким чином, висновок комплексної земельно - технічної, будівельно- технічної та оціночно -земельної експертизи №3185-Е складений 26 травня 2023 експертом Львівського науково -дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8 є похідним (плодами отруєного дерева) від протоколу огляду місця події 16.03.2023 року тому, просить визнати вказані докази недопустимими.

Обвинувачена підтримала клопотання захисника про визнання доказів очевидно недопустимими.

Прокурор заперечив клопотання, вважає доводи, викладені захисником необгрунтованими та вказав, що на час розгляду даного клопотання висновок комплексної земельно-технічної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №3185-Е складеного 26.05.2023 експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8 на час розгляду поданого клопотання не досліджувався, а відтак його подання є передчасним.

Також в даному клопотанні, відповідно до вимог ст.87 КПК України повинно бути вказано, які істотні права обвинуваченої порушено даним доказом однак, цього в клопотанні не зазначено.

Вважає, що спірний доказ необхідно дослідити в нарадчій кімнаті під час дослідження з іншими доказами і лиш тоді надати їх оцінку.

Зазначила, що експерт під час надання спірного висновку досліджував не тільки протокол огляду але і інші докази, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання та долучені до нього письмові документи, вважає, що клопотання захисника ОСОБА_3 про визнання доказів очевидно недопустимими не підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

За змістом ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальнимиджереламидоказів є показання, речовідокази, документи, висновкиекспертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отриманівнаслідокістотногопорушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковістьякихнадана Верховною Радою України, а також будь-якііншідокази, здобутізавдякиінформації, отриманійвнаслідокістотногопорушення прав та свобод людини.

Згідно з ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознакаочевидностічинеочевидностідопустимостіпевногодоказу є оціночнимпоняттям і вирішенняданогопитаннявідноситьсявиключно до дискреційнихповноважень суду.

При цьомусистемнийаналізст.89 КПК Українидозволяєдійтивисновку, щозаконодавецьознакинедопустимостідоказівподіляє на очевидні та неочевидні. Залежновідцьоговизначається момент прийняттярішеннящодонедопустимостідоказів, якийокреслений межами судового розгляду. Очевидно недопустимими є тідокази, про недопустимістьяких прямо вказується вКПК України. Цеозначає, що очевидно недопустимим є доказ, будь-яке порушенняпроцедуриотриманняякогозгідноположеньКПК Україниє безумовноюпідставоювизнанняйогонедопустимим.

Існуютьтакожумовнонедопустимідокази, допустимістьчинедопустимістьякихвизначається судом у кожному конкретному випадку в залежностівідвстановленихобставинкримінального провадження. Саме тому, процесуальнуконструкцію «очевидна недопустимістьдоказу», слідрозглядатикрізь призму положеньінститутудоказового права у йогонерозривномузв`язку з кримінальнопроцесуальнимиправовідносинами.

АналогічнапозиціявикладенаВищимспеціалізованим судом України з розглядуцивільних і кримінальних справ у інформаційномулисті №223-1446/0/4-12 від 05 жовтня 2012 року «Про деякіпитання порядку здійснення судового розгляду в судовому провадженні у першійінстанціївідповідно до Кримінальногопроцесуального кодексу України», де зазначено, щовідомості, матеріали та іншіфактичнідані, отримані органом досудовогорозслідування в непередбаченомупроцесуальним законом порядку чи з йогопорушенням, є очевидно недопустимими, а цевідповідно до ч.2 ст.89 КПК тягне за собою неможливістьдослідження такого доказуабоприпиненняйогодослідження в судовому засіданні, якщотакедослідженнябулорозпочате. Зазначене правило застосовується і щододоказів, отриманихвнаслідокістотногопорушення прав та свобод людини (ст.87 КПК України) за умовипідтвердження сторонами кримінального провадження їхочевидноїнедопустимості. В іншомувипадку суд вирішуєпитаннядопустимостідоказівпід час їхоцінки в нарадчійкімнатіпід час ухвалення судового рішення (п.8).

Правила оцінкидоказів, особливо вимогадотримуватисяпередбаченого законом порядку при отриманнідоказів, мають за мету запобіганнянеправомірномувтручаннюдержави та заохоченнядоброчесноїповедінкиправоохороннихорганів (постанова ККС ВС від 29.09.2020 у справі № 601/1143/16).

У контексті такого елементудопустимостідоказів як належнийпроцесуальний порядок отриманнядоказів, суд додатковозвертаєувагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед (1) унеможливленняістотногопорушення прав і свобод людини в ходізбирання (отримання) доказів та (2) забезпеченнядостовірностіотриманихфактичнихданих.

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення: (1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи (2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Із врахуванням зазначеного саме різні критерії визнання доказів недопустимими, які наведені вище, обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: (1) під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (частина 4 статті 87, частина 2 статті 89 КПК) - у випадках, коли: 1) такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і 2) їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; (2) у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (частина 1 статті 89 КПК) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які: 1) тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; 2) зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів. У разі, якщо б була можливість визнати доказ недопустимим лише на підставі формального порушення порядку його отримання без співставлення його з іншими доказами, не було б необхідності передбачати в КПК вирішення цього питання саме у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

При вирішенніпитаннящододопустимостіпохіднихдоказів, суд маєвстановити не лише те, щопервіснийдоказотриманий з істотнимпорушеннямфундаментальних прав і свобод людини і використовувався в процедурах, якіпризвели до отриманняпохідногодоказу, а також те, щопохіднийдоказздобутийсамезавдякитійінформації, яка міститься в первісномудоказі, щовизнанийнедопустимим на підставічастин 1-3 статті 87 КПК. Визнаннянедопустимимипервіснихдоказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК, саме по собі не даєпідстав для визнаннянедопустимимипохіднихдоказів на підставічастини 1 статті 87 КПК /правовапозиція, викладена ККС ВС у постановах від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к та від 12.11.2019 у справі № 236/863/17/.

Привизнанні того чиіншогодоказунедопустимим, суд маєзазначатиконкретну норму процесуального закону, порушенняякої, з урахуваннямнаслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їхусунення, даєпідставидійтивисновкущодонедопустимості того чиіншогодоказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодоіснуванняінших (умовних) підстав для визнаннядоказівнедопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальномупровадженніз`ясувати, до якихнаслідківпорушеннявимогкримінальногопроцесуального закону призвели і чи є цінаслідкинезворотними (тобто такими, що не можуть бути усуненіпід час судового розгляду). Якщомовайде про визнаннядоказів, отриманихпід час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, цездебільшогостосуєтьсянаявностісумнівів у достовірностівідомостей, отриманих в результатіїхпроведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Як вбачається зі змісту клопотання, як на підставу для визнання очевидно недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 16.03.2023 складеного старшим слідчим СВ Стрийського РУП ОСОБА_7 , адвокат покликається на той факт, що долучений відеозапис події не охоплює всю слідчу дію, 22 хв. проведення слідчої дії не зафіксовані. На відеозаписі наявна викопана земля біля приміщення і проведення певних активних дій стороною обвинувачення до початку проведення слідчої дії однак, це жодним чином не зафіксовано, як і не вказано в протоколі інші особи, працівники МКПП, які були присутні під час проведення огляду. З фрагментів відеофіксації вбачається, що з фрагментів відеофіксації вбачається пред`явлення ухвали та надання її копії особі, відомій нам як ОСОБА_9 (відповідно до відкритих даних ЄДРЮОФОП - голова об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Валова 7А»).

Також вважає, що ухвалою Стрийського міськрайонного суду від 02.03.2023 року у справі №456/3606/22, надано дозвіл на огляд володіння особи: торгівельного павільйону за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0004, площею 0,0030 га за адресою: вул.Валова 7Б, м.Стрий, Львівська область, котре перебуває у володінні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 298453276 та 298411658, дозвіл на огляд володіння особи: земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0009, площею 0,0674 га за адресою: вул.Валова 7А, м.Стрий, Львівська область; несформованої земельної ділянки площею 0,0078 га, на якій розміщена частина будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ; несформованої земельної ділянки площею 0,0027 га за адресою: АДРЕСА_1 , котре перебуває у володінні: Стрийської міської ради Львівської області, з яких дві несформовані, а одна, відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності права на земельну ділянку, передана у постійне користування Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Валова 7А» тому вважає, що ухвалу пред`явлено за адресою вул.Валова 7А, м.Стрий, Львівська область, а саме посадовій особі ОСББ «Валова 7А» (користувач земельної ділянки кадастровий :06:007:0009, площею 0,0674 га) - голові ОСББ, про що додатково свідчить його підпис з і зазначенням посадового становища на примірнику ухвали наявному у справі і на підставі наведеного вважає, що відсутні будь-які належні та допустимі докази виконання імперативних приписів 4.3 ст.236 КПК України відносно адреси вул.Валова 7Б, м.Стрий, Львівська область та відповідно земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0004, площею 0,0030 га.,

Також вважає, що відповідних оглядів було два. За адресою - земельної ділянки кадастровий номер :06:007:0009, площею 0,0674 га. За адресою: вул.Валова 7А, м.Стрий, Львівська область (ОСББ «Валова 7А») з врученням відповідної копії ухвали. Проте відсутній протокол такого огляду. Та відповідно за адресою вул.Валова 7Б, м.Стрий, Львівська область - без пред`явлення ухвали та вручення її копії.

Інформація про вказану особу - ОСОБА_9 відсутня в вступній частині протоколу, відтак інформація про відмову підписання ним такого протоколу є додатковим свідченням порушення стороною обвинувачення абз. 4 п.і 4.3 ст.104 КПК України.

Оскільки відповідно до клопотання експерта Львівського науково- дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_8 , № 03185-Е від 27.02.2023 року, мотивувальної частини ухвали Стрийського міськрайонного суду від 02.03.2023 року у Справі №456/3606/22 проведення огляду та фіксації обставин кримінального правопорушення є обовязковим для проведення комплексної земельно - технічної, будівельно-технічної та оціночно - земельної експертизи, а відповідні відомості зафіксовані протоколом огляду місця події 16.03.2023 року слугували вихідними даними для проведення такої експертизи. Зокрема на ст.5 Висновку вказано, що «Дослідження проводилось методом візуального огляду об`єктів дослідження на місці їх розташування з фотофіксацією результатів огляду» тому, вважає висновок комплексної земельно - технічної, будівельно- технічної та оціночно -земельної експертизи №зі85~Е складений 26 травня 2023 експертом Львівського науково -дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8 похідним (плодами отруєного дерева) від протоколу огляду місця події 16.03.2023 року.

Так, даючи оцінку доводам, викладеним у клопотанні захисника, суд не вбачає очевидної недопустимості вказаних доказів. Клопотання захисника зводиться до оцінки процесуальних порушень, вчинених на думку захисника під час проведення досудового розслідування.

В той же час, суд вважає за необхіднезазначити, що доводи, викладеннізахисником, безумовнопідлягаютьоцінці при наданні судом аналізудоказівпід час ухвалення остаточного рішення суду за наслідкамирозглядукримінального провадження, так як можутьвпливати на визнанняналежності та допустимостізазначених в ньомудоказів.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодендоказ не має наперед встановленоїсили.

На час розглядуданого клопотання судовийрозглядкримінального провадження триває. Конкретнихознакочевидноїнедопустимостідоказів суду не наведено, а тому суд вважаєпередчаснимвирішуватипитання про йогонедопустимість.

Керуючись ст.ст. 87, 89, ч.2 ст.349 КПК України суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про визнання очевидно недопустимими як доказів протоколу огляду місця події від 16.03.2023 складеного старшим слідчим СВ Стрийського РУП ОСОБА_7 та Висновку комплексної земельно-технічної, будівельно-технічної та оціночно-земельної експертизи №3185-Е складеного 26.05.2023 експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_8 , в порядку ч.2 ст.89 КПК України - відмовити.

Повний текст ухвали проголошений о 12.00 год. 23 грудня 2025 року.

Ухвала набираєзаконноїсили з моменту їїпроголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалуможуть бути включені до апеляційноїскарги на судоверішення, прийняте за результатами розглядусправи.

Суддя ОСОБА_1