Провадження № 1-кп/161/1496/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 04 грудня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002449, що надійшов з Луцької окружної прокуратури 28.11.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Володимир Волинської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , українки, гр.України, з вищою освітою, незаміжньої, непрацюючої, не судимої,

- у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Встановлено, що ОСОБА_4 20 вересня 2025 року близько 14.55 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «Nissan» моделі «Qashqai» державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Рівненській, що в м.Луцьку в напрямку до вул. Київський Майдан, навпроти АЗС «WOG», що за адресою: м.Луцьк, вул.Рівненська, 22, проявила безпечність та неуважність, неправильно урахувала дорожню обстановку, виконуючи маневр повороту ліворуч, продовжуючи рух, не переконалась, що на смузі зустрічного руху відсутні транспортні засоби, для яких може бути створена небезпека чи перешкода, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом - мотоциклом марки «BMW» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому правої променевої кістки в нижній третині та шиловидного відростка ліктьової кістки зі зміщенням, закритого перелому-звиху акроміального кінця правої ключиці, закритої травми грудної клітки з забоєм правої легені, перелому 1-7 ребр справа по середньо-аксіальній лінії, малого гемо-пневмотораксу справа, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме: п.п. 2.3. (б), 10.1., та 12.3. Правил дорожнього руху України:

- в порушення вимог п. 2.3. (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну;

- в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам;

- в порушення вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, не вжила негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винною у вчиненні даного злочину та підтвердила фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаялася та відшкодувала моральну шкоду завдану потерпілому та закладу охорони здоров`я.

До суду подано клопотання потерпілого ОСОБА_6 , згідно якого він просить звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрити кримінальне провадження, в зв`язку з їх примиренням, оскільки моральна шкода повністю відшкодована, обвинувачена щиро розкаялася у вчиненому, одночасно він, як потерпілий, залишає за собою право завдану матеріальну шкоду внаслідок даного кримінального правопорушення стягнути з страхової компанії АТ «СГ «ТАС» (приватне), .

Заслухавши пояснення обвинуваченої, думку захисника, який підтримав заявлене клопотання, думку прокурора, яка не заперечувала проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закриття провадження, думку потерпілого, який просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, ствердивши про примирення та повне відшкодування обвинуваченою завданої моральної шкоди та витрат закладу охорони здоров`я, дослідивши матеріали у кримінальному провадженні №0002449, суд прийшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 ч.1 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На підтвердження факту примирення з обвинуваченою ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 подав письмове клопотання, в якій просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням, оскільки претензій до обвинуваченої не має, примирився з нею, моральна шкода відшкодована нею в повному обсязі, а також зазначає, що як потерпілий залишає за собою право завдану матеріальну шкоду, внаслідок даного кримінального правопорушення, стягнути з страхової компанії АТ «СГ «ТАС» (приватне), . Таку позицію потерпілий підтвердив і безпосередньо в судовому засіданні, заявивши, що обвинувачена добровільно відшкодувала завдану йому моральну шкоду, а тому жодних претензій до неї не має.

Зі змісту ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом укладають із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Таким чином, завдання потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання.

Водночас, настання такої дорожньо-транспортної пригоди слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Однак деліктне та договірне зобов`язання не виключають одне одного, тому потерпілий (кредитор) на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги про відшкодування шкоди до особи, яка завдала таку шкоду, або шляхом звернення вимоги до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

При цьому, потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Водночас, зі змісту ст.12, 14 ЦК України вбачається, що особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Також особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тому, зважаючи на положення ст. 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Під час судового розгляду сторона захисту вказала, що на час вчинення кримінального правопорушення цивільно-правова відповідальність обвинуваченої ОСОБА_4 була застрахована згідно договору страхування у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Провівши системний аналіз поданих документів та матеріалів провадження та вищевказаних правових норм, суд приходить до висновку, що той факт, що потерпілий під час судового розгляду заявив, що залишає за собою право стягнути зі страхової компанії матеріальну шкоду завдану внаслідок кримінального правопорушення, не може нівелювати обставини примирення обвинуваченої ОСОБА_4 з потерпілим, який особисто підтвердив, що обвинувачена добровільно відшкодувала йому моральну шкоду й у нього відсутні будь-які претензії до неї.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, зазначеної у постанові від 16.01.2019 в справі № 439/397/17 (провадження № 13-66кс18) звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України. Право на примирення у ст. 46 КК України - це особисте право потерпілого.

Саме потерпілий може визначити чи задоволені його вимоги щодо відшкодування обвинуваченим заподіяної шкоди та виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, вчинила кримінальне правопорушення, що, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, він вчинений з необережності, без обтяжуючих обставин, вину визнала та щиро розкаялася у вчиненому, завдана нею шкода потерпілому та закладу охорони здоров`я повністю відшкодована, потерпілий просить звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з їх примиренням, про що заявив безпосередньо в судовому засіданні та подав клопотання, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст.46 КК України та ч.3 ст.288 КПК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, а кримінальне провадження закрити.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, повернути за належністю законним володільцям.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 24.09.2025, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 284-286, 288, 314, 372 КПК України, на підставі ст. 46 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження №0002449 відносно ОСОБА_4 закрити у зв`язку з примиренням винної з потерпілим, на підставі ст.46 КК України, та звільнити її від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України.

Речові докази:

-транспортний засіб «Nissan Qashqai» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю законному володільцеві - ТОВ «АНАНТА МЕДІКЕАР Україна»;

-транспортний засіб (мотоцикл) марки «BMW» реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_6 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 24.09.2025 скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1