ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 547/893/18

провадження № 51-2180км25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області вироком від 07 лютого 2023 року засудив ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, шляхом часткового складання призначених за оскаржуваним вироком і за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 09 березня 2019 року покарань, визначив остаточне у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

Вирішив питання щодо речових доказів і процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком ОСОБА_7 17 квітня 2018 року приблизно о 02:00 прибув до господарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де за допомогою принесеної із собою металевої скоби зірвав навісний замок на воротах гаража і, проникнувши всередину, таємно викрав з розташованого там автомобіля ВАЗ-2101 автомобільну магнітолу марки «Pioneer» моделі 3611 вартістю 462,40 грн.

Далі ОСОБА_7 із місця вчинення крадіжки зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 462,40 грн.

Крім того, у період з 27 по 30 червня 2018 року у нічний час доби (точних дат та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 прибув до господарства ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження врізного замка на вхідних дверях проник усередину житлового будинку й таємно викрав електричний водяний насос марки «Ручеек-Техноприбор-1», вартість якого згідно з висновком експерта від 19 вересня 2018 року становить 635,21 грн, тример бензиновий марки «Зенит» моделі ЗТБ-52/2300, вартістю 900 грн та три пляшки олії «Деївська» об`ємом по 6 л кожна загальною вартістю 540 грн.

Потім, ОСОБА_7 із місця вчинення крадіжки зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 2075,21 грн.

Також 02 серпня 2018 року приблизно о 02:00 ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де, виставивши віконне скло, проник до приміщення житлового будинку та, маючи корисливу мету, таємно викрав грошові кошти в сумі 5500 грн, мобільний телефон марки «Nokia 1800» вартістю 225 грн, одну пачку прального порошку «Макс Універсал» вартістю 27 грн, одну пачку прального порошку «Макс Практик» вартістю 27 грн та засіб для прання «Perfect Clean tag1» вартістю 94 грн.

Пізніше ОСОБА_7 із місця вчинення кримінального правопорушення зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 5873 грн.

Полтавський апеляційний суд 06 березня 2025 року скасував вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК за епізодом від 17 квітня 2018 року, а кримінальне провадження в цій частині закрив на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК) у зв`язку з тим, що втратив чинність закон, яким було встановлено кримінальну протиправність діяння.

У решті судове рішення першої інстанції залишив без змін.

Вимоги й доводи, викладені в касаційній скарзі

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, зазначає, що ухвала апеляційного суду є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Суть доводів касаційної скарги прокурора зводиться до того, що апеляційний суд прийняв рішення, яке суперечить змісту постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), оскільки цей суд закрив кримінальне провадження за епізодом від 17 квітня 2018 року у зв`язку з втратою чинності законом, що діяв на час учинення кримінального правопорушення і яким було встановлено кримінальну відповідальність за ст. 185 КК з урахуванням ст. 5 КК, бо вартість викраденого майна не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (далі - НМ), однак не кваліфікував дій засудженого, який учинив крадіжку чужого майна з проникненням до володіння особи, за ч. 1 ст. 162 КК.

З огляду на викладене просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор наполягав на задоволенні касаційної скарги.

Захисник засудженого надіслав до суду клопотання в якому просить відхилити касаційну скаргу прокурора та проводити розгляд без його участі.

Іншим учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи, викладені в касаційній скарзі, Суд дійшов таких висновків.

У статті 433 КПК визначено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, установлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За приписами ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Стосовно матеріалів цього кримінального провадження колегія суддів зауважує, що доводи касаційної скарги прокурора про необхідність перекваліфікації дій засудженого з ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК з урахуванням змін до ст. 51 КУпАП, унесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», заслуговують на увагу з таких підстав.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.

Відповідно до Податкового кодексу України та вказаного вище Закону вартість викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2018 році становила 1762 грн, а вартість майна на час його викрадення ОСОБА_7 становила 462,40 грн, тобто не перевищувала двох НМ, з яких настає кримінальна відповідальність. Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала двох НМ з урахуванням розміру НМ, що діяв на час скоєння кримінального правопорушення, до цього діяння повинна була бути застосована ст. 5 КК, що й здійснив апеляційний суд шляхом ухвалення рішення про скасування вироку в частині епізоду від 17 квітня 2018 року та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з втратою чинності законом, яким було установлено кримінальну протиправність діяння.

Водночас суди попередніх інстанцій, крім інших інкримінованих ОСОБА_7 діянь, установили, що він учинив крадіжку з проникненням до володіння особи, а саме 17 квітня 2018 року прибув до господарства ОСОБА_8 , де за допомогою принесеної із собою металевої скоби зірвав навісний замок на воротах гаража і, проникши всередину, таємно викрав із розташованого там автомобіля марки ВАЗ-2101 автомобільну магнітолу марки «Pioneer» моделі 3611 вартістю 462,40 грн, а тому, з огляду на зміст постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), дії засудженого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК.

У свою чергу апеляційний суд частково скасував рішення суду першої інстанції та закрив кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з утратою чинності законом, яким було встановлено кримінальну протиправність діяння, при цьому не кваліфікував дій засудженого за ч. 1 ст. 162 КК, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Отже з урахуванням зазначеного вище ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора ? задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 45 днів, тобто до 07 листопада 2025 року включно.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3