КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5567/2025 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358, КК України у кримінальному провадженні №0001523 від 25.07.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням, погоджененим прокурором Офісу генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358, КК України, подане в рамках кримінального провадження №0001523, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2024 року,

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0001523 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ст. 336, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, організували системну схему виготовлення та збуту підроблених медичних документів, в яких містилася завідомо неправдива інформація про встановлення інвалідності близьким родичам осіб призовного віку або військовослужбовців для подальшого їх використання з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період або ухилення від несення обов`язків військової служби в умовах воєнного стану.

З метою реалізації свого злочинного плану зазначені особи із використанням засобів миттєвого обміну повідомленнями, пропонували громадянам України призовного віку, за грошову винагороду, отримати пакет підроблених документів, використовуючи які останні зможуть ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації або ухилитися від несення обов`язків військової служби в умовах воєнного стану.

Системна протиправна діяльність ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які упродовж тривалого часу виготовляли та збували підроблені офіційні документи медичного характеру з метою ухилення військовозобов`язаних від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та ухилення військовослужбовців від несення обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, спричинила суттєві негативні наслідки для обороноздатності держави. У результаті використання підроблених офіційних документів, значна кількість осіб призовного віку безпідставно уникнула призову на військову службу у період дії воєнного стану, що перешкодило проведенню мобілізаційних заходів у визначених законом масштабах і строках, що безпосередньо впливає на здатність Збройних Сил України реалізовувати покладені на них функції. Крім того, значна кількість військовослужбовців, використовуючи отримані підроблені офіційні медичні документи, безпідставно звільнилися з військової служби, що значно послабило бойову готовність Збройних Сил України, що мають вирішальне значення для забезпечення національної безпеки, збереження суверенітету й територіальної цілісності держави під час збройної агресії з боку Російської Федерації.

10.07.2025 ОСОБА_8 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень:

- перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України;

- підроблення офіційних документів, які видаються установою, і які надають права, з метою використання їх іншими особами та збуті таких документів, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 липня 2025 клопотання слідчого задоволено, застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обраховувано з 10.07.2025 та до 07.09.2025 включно.

Не погоджуючись з ухвалою першої інстанції слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , 15.07.2025 та 17.07.2025 подала апеляційні скарги, в яких просила скасувати ухвалу слідчого судді від 10 липня 2025 року, та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, та застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_7 посилається на те, що ризики зазначені слідчим в клопотанні, відсутні. Сторона захисту вважає повідомлення про підозру ОСОБА_8 необґрунтованим.

Звертає увагу, що підозрюваний одружений, виховує малолітню доньку 2020 року народження, очікує разом із дружиною, яка перебуває на 40 тижні вагітності, на народження другої дитини, має позитивні характеристики.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки та інші пом`якшуючі обставини.

Посилається на те, що в розумінні ст. 12 КК України злочини які інкриміновані ОСОБА_8 , не є злочинами особливої тяжкості, а у зв`язку з відсутністю доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним і непропорційним.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001523 від 25.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ст. 336, ч. 2 ст. 209 КК України.

10.07.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358, КК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходив з практики Європейського суду з прав людини вважав, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучено до матеріалів клопотання, а саме у: повідомленні на запит від Генерального штабу ЗСУ від 13.05.2025 /том 1а. м. 58-66/, протоколах огляду від 07.11.2024, 08.11.2024, 03.02.2025, 08.02.2025, 10.12.2024, 15.01.2025 /том 1 а. м. 67-239/, протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - огляд і виїмка кореспонденції від 04.11.2024, 24.10.2024, 30.10.2024, 25.10.2024, 31.10.2024, 04.11.2024, 28.10.2024, 30.10.2024, 17.10.2024, 14.11.2024, 18.11.2024, 15.11.2024, 20.11.2024, 19.11.2024, 25.11.2024, 05.11.2024, 01.11.2024, 11.11.2024, 04.11.2024, 08.11.2024 /том 2 а. м. 1-24, 29-46, 55-104, 107-109, 112-121, 146-155, 161-168/, протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за річчю від 21.10.2024 /том 2 а. м. 25-28/, протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - спостереження за особою від 07.11.2024, 22.11.2024, 30.10.2024, 11.12.2024 /том 2 а. м. 47-54, 105-106, 110-111, 158-160, 171-173/, протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи від 01.11.2024 /том 2 а. м. 122-145/.

Слідчий суддя вважав їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 на даній стадії кримінального провадження.

Вважав доведеними і наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено наступне.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 358, КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування документами, які було надано до матеріалів клопотання.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положення ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні. Можливість слідчого судді не визначати розмір застави у визначених цією нормою випадках, є правом слідчого судді, а не його обов`язком. Відтак, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не визначено як безальтернативний винятковий запобіжний захід (Рішення КСУ від 19 червня 2024 року № 7-р(II)/2024).

Відомостей про наявність інших обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, на підставі яких слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, матеріали клопотання та додані до нього матеріали не містять, та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не наведено.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя передчасно дійшов висновку не врахувавши особу підозрюваного та не обґрунтував неможливість визначити розмір застави, чим допустив істотне порушення вимог Кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Колегія суддів, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, його майновий стан, дані про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що в даному випадку достатнім буде визначити заставу у розмірів 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у випадку внесення застави.

На переконання колегії суддів, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного. Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення у справі "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan" п. 88).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, але слідчий суддя не в повному обсязі дотримався вимог КПК України, що стосується визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу, необхідно задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави з урахуванням вимог КПК України.

Колегія суддів вважає, що застава у розмірі 302 800 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити інтереси кримінального провадження, не порушуючи прав підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 376, 277, 278, 303, 404, 405, 407, 412, 422 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 подані в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 липня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, до 7.09.2025 включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 302 800 гривень, що дорівнює 100 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN - UA1082186, призначення платежу: застава за ОСОБА_8 , по справі №757/32485/25 в Київському апеляційному суді.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не відлучатися з м. Києва та Київської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утримуватись від спілкування, що стосується обставин даного кримінального провадження, із іншими підозрюваними та свідками, поза межами процесуальний дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії, покладених обов`язків визначити до 7 вересня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язок із забезпечення належної поведінки та явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3