печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні суду в режимі відеоконференцзв`язку відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000966 від 06.03.2018, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, пославшись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження йому вказаного запобіжного заходу. Так, обвинуваченому ОСОБА_7 у разі доведення його вини за інкримінований злочин передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що у сукупності із наявними даними про те, що він офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, може стати підставою для його переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або покарання; обвинувачений може продовжити злочинну діяльність шляхом вчинення нових злочинів, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор ОСОБА_4 вказане клопотання підтримав.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, пославшись на безпідставність і необґрунтованість заявлених прокурором ризиків, які зі спливом часу зменшились, а запобіжний захід не може замінювати собою покарання особі, вина якої не встановлена, а також послався на тривалість перебування ОСОБА_7 під вартою (з 2018 року понад 7,5 років), у зв`язку з чим просив в задоволенні клопотання відмовити та обрати обвинуваченому домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, заявивши в свою чергу своє письмове клопотання, за змістом якого просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання. Послався на необгрунтованість обвинувачення, яке будується на припущеннях, тривалість і неефективність судового розгляду, внаслідок якого він з березня 2018 року утримується під вартою, а також на безпідставність заявлених прокурором ризиків, які не підтверджені жодним достовірним доказом. При цьому, він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, не збирається переховуватись.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, доводи клопотання прокурора і обвинуваченого, приходить до наступного висновку.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, обраний судом та продовжений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2025, спливає 13.12.2025.

При вирішенні цього питання судом приймалось до уваги те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено безальтернативне покарання на строк до 10 років позбавлення волі, з огляду також на те, що за змістом обвинувального акту внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення настала загибель людини, обвинувачений ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків, не працює та суспільно корисною працею не займається, джерела доходу не має, на даний час є особою, яка судима вироком Деснянського районного суду м. Києва від 19.02.2010 за ст. 307 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі.

За таких обставин, суд погоджується і вважає доведеними заявлені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, зможе вчинити спроби переховуватись від суду, з огляду на покарання, яке йому загрожує у випадку встановлення судом його винності, незаконними способами вливати на потерпілих та свідків, продовжити злочинну діяльність, оскільки джерела доходів не має.

На думку суду, будь-який інший запобіжний захід за доводами сторони захисту, в тому числі домашній арешт за адресою, яка не підтверджена жодним достовірним доказом, або особисте зобов`язання, за доводами клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , не зможе запобігти вказаним ризикам і не забезпечить можливість проведення судового розгляду в розумні строки.

Крім того, вказані доводи сторони захисту були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та ухвалами Київського апеляційного суду від 23.10.2023, 15.02.2024, 13.03.2024, 30.07.2024, 01.08.2024, 23.09.2024, 22.10.2024, 14.01.2025, 24.03.2025 в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 було відмовлено, а ухвали суду першої інстанції про продовження останньому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без змін.

Зважаючи на все викладене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком ще на 60 днів, а в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Керуючись ст.ст. 331, 369, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Письмове клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 лютого 2026 року включно.

В задоволенні письмового клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1