Справа № 351/885/25
Номер провадження №1-кп/351/89/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000073, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2025, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розтоки Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, розлученого, на утриманні має двох малолітніх дітей, являється особою з інвалідністю ІІІ групи, депутатом не обирався, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вказане кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо іншої особи, з якою перебував у сімейних відносинах, - своєї колишньої тещі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він постійно проживав, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

Зокрема, за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.07.2024 під №0000121 за ст. 1261 КК України відносно ОСОБА_4 складено обвинувальний акт за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , який скеровано на розгляд до Снятинського районного суду Івано-Франківської області.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та продовжив систематично вчиняти психологічне насильство щодо іншої особи, з якою перебував в сімейних відносинах, - своєї колишньої тещі ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості її життя.

Так, 30 вересня 2024 року біля 19:00 год перебуваючи у господарстві, розташованому по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив словесну суперечку зі своєю тещею ОСОБА_5 , у ході якої голосно кричав, ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

За вказаним вище фактом поліцейськими відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №250231 за ч. 2 ст. 1732 КУпАП, який скеровано для розгляду до Снятинського районного суду Івано-Франківської області

За результатом розгляду зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення постановою судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2024 правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Окрім того, 16 жовтня 2024 року біля 16:00 год, перебуваючи у господарстві, розташованому по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив словесну суперечку із тещею ОСОБА_5 , під час якої голосно кричав та ображав нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

За вказаним вище фактом поліцейськими відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №578086 за ч. 2 ст. 1732 КУпАП, який скеровано для розгляду до Снятинського районного суду Івано-Франківської області.

За результатом розгляду зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення постановою судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 07.03.2025 провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Також 31 жовтня 2024 року біля 21:30 год, перебуваючи за місцем свого проживання в господарстві, розташованому по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 вчинив словесну суперечку зі своєю тещою ОСОБА_5 , у ході якої голосно кричав, ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

За вказаним вище фактом поліцейськими відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №250234 за ч. 2 ст. 1732 КУпАП, який скеровано для розгляду до Снятинського районного суду Івано-Франківської області.

За результатом розгляду зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення постановою судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 14.11.2024 правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Незважаючи на вжиті заходи реагування відносно ОСОБА_4 , які спрямовані на протидію та запобіганню вчиненню насильства в сім`ї, останній на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та продовжив систематично вчиняти психологічне насильство щодо іншої особи, з якою перебував у сімейних відносинах, - своєї колишньої тещі ОСОБА_5 .

Так, 28 квітня 2025 року приблизно 13:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно колишньої тещі ОСОБА_5 , яке виразилося у словесних образах із використанням нецензурних слів, приниженням честі і гідності та у погрозах фізичною розправою.

Продовжуючи свої протиправні дії, 28 квітня 2025 року о 21:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , знову вчинив психологічне насильство відносно колишньої тещі ОСОБА_5 , що виразилося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо ОСОБА_5 та погрозах застосування фізичною розправою, у зв`язку з чим ОСОБА_5 звернулася до поліцейських відділення поліції №1 (м. Снятин) Коломийського районного ВП ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення її колишнім зятем ОСОБА_4 домашнього насильства відносно неї, що зафіксовано у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Систематичні дії ОСОБА_4 , пов`язані із вчиненням домашнього насильства відносно своєї колишньої тещі ОСОБА_5 , кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 1261 КК України.

Внаслідок умисних систематичних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, у зв`язку із чим остання морально ослабла, що виразилось у втраті енергійності, повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, тобто дії ОСОБА_4 призвели до погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у домашньому насильстві, тобто в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні злочину передбаченого ст. 126-1 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта згідно з вимогами статті 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, не визнав повністю та суду пояснив, що після військової служби мав декілька контузій та поранень. На цьому грунті у нього виникали конфлікти із тещею. Проте, вказані конфлікти у деяких випадках були спровоковані його тещею ОСОБА_5 , яка теж кричала та ображала його.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70, із застосуванням ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, приєднати до призначеного цим вироком покарання, частину покарання, призначеного вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2025 за ст. 126-1 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 є її колишнім зятем. Обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння кричить на неї, ображає нецензурними словами, внаслідок чого вона декілька разів на день викликає поліцію. Таке відбувається майже кожен день. Обвинувачений постійно перебуває в стані алкогольного сп`яніння, його ніхто не чіпає. Він зранку йде з дому, вживає алкогольні напої, після чого кричить та ображає нецензурними словами потерпілу. Така його поведінка негативно впливає на стан її здоров`я, внаслідок чого вона не спить. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні, а саме:

-допитом потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що її зять зловживає спиртними напоями, після чого починає з нею сварки, в ході яких голосно кричить та ображає її нецензурними словами, у зв`язку з чим вона викликає поліцію іноді декілька разів на день. Такі дії обвинуваченого негативно впливають на стан її здоров`я;

-показаннями свідка ОСОБА_6 , яка являється колишньою дружиною обвинуваченого та донькою потерпілої, та у судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік в стані алкогольного сп`яніння систематично погрожує та ображає її матір, її та їхніх дітей. Зазначила, що обвинувачений зловживає алкоголем та вчиняє скандали, у зв`язку з чим вони з матір`ю змушені були викликати поліцію, щоб заспокоїти обвинуваченого.

Показання потерпілої та свідка суд вважає достовірними, вони є послідовними та узгоджуються між собою.

Також винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні, зібраними у справі в порядку ст. 84-86, 91-93 КПК України, письмовими доказами, а саме:

-даними перевірочного матеріалу відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГНУП в Івано-Франківській області № 1458 за результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_5 щодо домашнього насильства (ЄО 3027 від 30.09.2024);

-даними перевірочного матеріалу відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГНУП в Івано-Франківській області № 1703 за результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_5 щодо домашнього насильства (ЄО 3442 від 31.10.2024);

-постановою Снятинського районного суду Івано-Франківській області від 14.11.2024, згідно з якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 , ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн;

-даними перевірочного матеріалу відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГНУП в Івано-Франківській області № 1717 за результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_5 (ЄО 3245 від 16.10.2024);

-постановою Снятинського районного суду Івано-Франківській області 07.03.2025, згідно з якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.04.2025, яка зареєстрована в ЄО відділення поліції № 1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГНУП в Івано-Франківській області за № 2152, згідно якої потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що зять дебоширить, перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

-даними витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 30000073, відповідно до якого 29.04.2025 до реєстру внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, за заявою ОСОБА_5 , у якій вказано, що її колишній зять ОСОБА_4 вчинив щодо неї домашнє насильство, а саме, голосно кричав на неї, ображав нецензурними словами та погрожував фізичною розправою;

-даними комплексного психологічного дослідження ОСОБА_5 , наданого Снятинським психоневрологічним інтернатом, згідно якого ОСОБА_4 часто конфліктує з колишньою тещею ОСОБА_5 , застосовуючи відносно неї психологічне насильств, яке виражається у словесних образах із застосуванням нецензурних слів, приниження честі і гідності та погрозах фізичною розправою, у зв`язку з чим спричиняє своїй тещі психологічні страждання, в результаті чого погіршилася якість її життя. У ОСОБА_5 притаманна нестійка увага, пасивна активність, неврівноваженість процесів, збудження та гальмування в поведінці, егоцентричні особливості, агресивність, депресивні стани та порушення сну. Емоційно-вольова сфера розвинута задовільно. Емоційний стан ОСОБА_5 відповідає актуальним переживанням. У неї високий рівень залежності від зовнішніх впливів і думок оточуючих її людей. Наявна висока потреба у спілкуванні та контактах, чого немає в сім`ї. Спостерігається стурбованість власною безпекою у сім`ї та внутрішній неспокій через неприємні моменти пов`язані із її зятем ОСОБА_4 . Рекомендовано психотерапевтичну роботу з психологом для усунення тривожності і агресивності. Нормалізувати середовище для зниження відчуття тривожності і депресивних станів. Надати психологічний захист для повернення базового відчуття безпеки.

Всі вище зазначені судом докази доповнюють один одного в логічному взаємозв`язку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , в яких він вину визнає частково, суд оцінює як спосіб захисту від обвинувачення, але ці показання повністю спростовуються доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Отже, враховуючи викладене, заслухавши учасників судового засідання та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_4 у діях, які виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України.

Призначаючи покарання суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також думку потерпілої і позицію прокурора.

Приписами статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 3 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що згідно з статтею 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до обвинувального акту обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , вказано щире каяття.

Однак суд не визнає вказану обставину такою, яка пом`якшує відповідальність обвинуваченого, оскільки під час розгляду справи обвинувачений не переконав суд у щирому розкаянні й відвертому осуді своєї протиправної поведінки, у прагненні більше не вчиняти злочинів.

Суд зазначає, що згідно послідовної практики Верховного Суду, розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди (Постанова ККС Верховного Суду № 199/6365/19).

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд також враховує досудову доповідь Коломийського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 14.08.2025, про те, що у обвинуваченого ОСОБА_4 високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки, яку він становить для суспільства, виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Виходячи з викладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу, а саме те, що останній є особою з інвалідністю третьої групи (інвалід армії), офіційно не працевлаштований, розлучений, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше судимий, має постійне місце проживання, за медичною допомогою до лікаря нарколога та лікаря психіатра не звертався, за час проживання на території Снятинської міської територіальної громади скарг, заяв та усних зауважень, звернень щодо дій з місцем проживання на його поведінку не надходило, а також обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, суд вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, передбачене у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду.

Судом також встановлено, що вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2025 року в редакції покарання згідно із вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України, та застосуванням обмежувальних заходів, на підставі ст. 91-1 КК України.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує такі обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 року по справі №766/39/17 (провадження №51-8867кмо18) викладено правовий висновок, за яким при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Враховуючи, що вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2025 року в редакції покарання згідно із вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2025 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та йому призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки, а кримінальне правопорушення, що є предметом даного судового розгляду, обвинувачений скоїв до ухвалення зазначеного вироку, тому суд призначає остаточне покарання ОСОБА_4 , керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді пробаційного нагляду з покладенням частини обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, та покладенням на обвинуваченого до пробаційного нагляду, на підставі ч. 3 ст. 59-1 КК України, обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та досягненням мети покарання.

Згідно листа Коломийського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 15.01.2026 №61/38/13/1-26, станом на 15.01.2026, відбутий обвинуваченим ОСОБА_4 строк покарання у виді пробаційного нагляду становить 5 місяців 28 днів.

Підстав для обрання запобіжного заходу судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2025 року в редакції покарання згідно із вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2025 року у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду, більш суворим покаранням за цим вироком - у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання відбуту ним частину строку покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09 травня 2025 року в редакції покарання згідно із вироком Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2025 року у виді пробаційного нагляду 5 місяців 28 днів.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_7