Справа № 308/770/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Павленкове, Новопсковський район, Луганська область, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_5 , за погодженням прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у рамках даного кримінального провадження досліджуються обставини зайняття громадянкою України ОСОБА_7 посади в незаконно утвореному судовому органі на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме помічника судді Марківського районного суду ЛНР, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

27.04.2014 всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), переслідуючи загарбницькі мотиви за підтримки збройних сил рф створили на території Луганської області терористичну, згідно з абзацом 19 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» організацію «Луганська народна республіка», одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України (а саме шляхом відокремлення від України території Луганської області в порушення порядку, встановленого Конституцією України, згідно зі ст. 2, 73 якої територія України є цілісною і недоторканою, а питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом), тобто стійке об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.

Після цього, з метою поширення та закріплення своє влади на території Луганської області владою рф за сприяння громадян України, які пішли на співпрацю та вступили в лави вказаної терористичної організації почали створюватися незаконні державні органи, правоохоронні та судові органи та активне приведення законодавства «ЛНР» у відповідності до конституції та законодавство рф.

У подальшому, всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV), від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), бажаючи захопити всю територію України, спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

24.02.2022, приблизно о 05 години 15 хвилин збройними силами рф нанесено ракетно-бомбові удари по військовим і цивільним об`єктам України, а також введено на територію суверенної держави війська країни-агресора. У зв`язку з цим, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні з 05 годині 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 днів та в подальшому неодноразово продовжувався і триває на даний час.

Відповідно до ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, яка набрала чинності для України 24.08.1991, територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника, окупація поширюється лише на ту територію, де така влада встановлена і здатна виконувати свої функції.

У період з 24.02.2022 по теперішній час більшу частину території Луганської області захоплено військовослужбовцями зс рф та на даний час вона знаходиться під окупацією держави-агресора.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (зі змінами та доповненнями від 07.05.2022) тимчасово окупована рф територія України (тимчасово окупована територія) це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» весь Старобільський район Луганської області з 28.02.2022 включений до переліку тимчасово окупованих територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

З метою утримання захопленої території представники спеціальних служб рф у взаємодії із збройними силами рф організували підривну діяльність скеровану на подолання спротиву місцевого населення Луганської області, зокрема представників правоохоронних органів та сил оборони України, та припинення підтримки місцевих легітимних органів влади, судових та правоохоронних органів.

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Луганської області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, судових та правоохоронних органів, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі, шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Зазначені вище дії також здійснювалися за підтримки незаконно утворених судових та правоохоронних органів.

Тимчасово окупована територія це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Згідно зі ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: положення про закони і звичаї війни на суходолі (1907 року) територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Наведені вище факти розв`язання та ведення РФ агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, в тому числі, шляхом вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України, захоплення державних установ, організацій та військових частин із 27 лютого 2014 року широко висвітлювалися більшістю засобів масової інформації України та іноземних держав, у зв`язку з чим були достовірно відомі ОСОБА_7

ОСОБА_7 з 15.11.2020, тобто на момент перебування частини Луганської області під контролем української влади обіймала посаду головного спеціаліста з питань персоналу Марківського районного суду Луганської області.

Надалі, після розв`язання рф агресивної війни проти України відповідно до наказу Марківського районного суду Луганської області від 06.05.2022 №24/04-03 «Про звільнення ОСОБА_7 » остання була звільнена з займаної посади.

Проте, ОСОБА_7 , достеменно будучи обізнаною з порядком утворення правоохоронних органів, судових органів, виконавчої влади, що регулюється виключно Конституцією України та Законами України, проте не маючи намірів дотримуватись вимог чинного законодавства України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, що Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаною про те, що Луганська область є невід`ємною складовою частиною України, проте бажаючи діяти саме таким чином, почала активно співпрацювати з тимчасовою окупаційною владою держави-агресора рф з метою реалізації свого злочинного умислу, бажаючи і надалі співпрацювати з тимчасовою окупаційною владою держави-агресора рф у не встановлений досудовим слідством час, але не раніше 01 червня 2022 року, добровільно зайняла посаду помічника судді в незаконному судовому органі Марківському районному суді ЛНР (мовою оригіналу «Марковский районный суд Луганской Народной Республики»), де і продовжує працювати по теперішній час.

У ході досудового розслідування здобуто докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення (злочину), а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 25.11.2025; протокол впізнання свідком ОСОБА_8 по фотознімкам від 25.11.2025; протокол огляду від 26.10.2022 за участю спеціаліста, яким оглянуто сайт Верховного Суду щодо зміни підсудності справ судів Луганської області у зв`язку із тимчасовою окупацією території Луганської області; протокол огляду від 11.04.2025, яким оглянуто сайт так званого мовою оригіналу «Марковский районный суд Луганской Народной Республики» - «Марковський районний суд Луганської Народної Республіки», на якому міститься публікація про те, що на даний час посаду помічника судді зазначеного незаконно утвореного судового органу займає громадянка України ОСОБА_7 ; відповіді оперативних підрозділів на доручення слідчого; відповіді на запити та інші матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів, 03.01.2026 слідчим за погодженням з прокурором складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_7 у вчиненні нею злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке останній не вручене, у зв`язку з її перебуванням на тимчасово окупованій території: с-ще Марківка, Луганської області.

Цього ж дня, на виконання вимог ст. 111, 135, 278 КПК України письмове повідомлення про підозру, складене щодо ОСОБА_7 , розміщено у офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті «Офісу Генерального прокурора», вручено захиснику, призначеному Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги.

Також у зв`язку із перебуванням ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Луганської області у порядку ст. 135-138 КПК України 03.01.2026 у офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті «Офісу Генерального прокурора» розміщено повістки про виклик останньої в слідчий відділ управління для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 07.01.2026, 10.01.2026 та 13.01.2026.

Однак в призначені дні та час ОСОБА_7 не з`явилася на виклик слідчого та не повідомила про причини неявки.

Одночасно з цим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та згідно з відповідями 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області на доручення слідчого, проведеними оперативними заходами встановлено, що ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області, а саме у селищі Марківка Старобільського району Луганської області, що підтверджується і витягом з бази даних ДПС України.

14.01.2026 на підставі того, що ОСОБА_7 знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області, не з`явилася на виклик слідчого більше двох разів, не повідомивши про причини неявки, постановою слідчого остання на підставі ст. 281 КПК України оголошена в розшук, який доручено 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території Луганської області з метою ухилення від кримінальної відповідальності, слідчий просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, щодо підозрюваної ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

03.01.2026 у рамках даного кримінального провадження складено письмове повідомлення про підозру громадянці України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних судових органах, створених на тимчасово окупованій території.

Повідомлення про підозру не вручене, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території (селище Марківка, Луганська область).

03.01.2026 на виконання вимог ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлення про підозру розміщено у офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті «Офісу Генерального прокурора», а також вручено захиснику.

Крім того, 03.01.2026 у порядку ст. 135-138 КПК України у офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті «Офісу Генерального прокурора» розміщено повістки про виклик ОСОБА_7 в слідчий відділ УСБУ в Закарпатській області для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 07.01.2026, 10.01.2026 та 13.01.2026.

Однак ОСОБА_7 не з`явилася на виклики слідчого та не повідомила про причини неявки.

Згідно з матеріалами клопотання проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області у селищі Марківка Старобільського району Луганської області.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.11.2025; протоколом впізнання свідком ОСОБА_8 по фотознімкам від 25.11.2025; протоколом огляду від 26.10.2022 за участю спеціаліста, яким оглянуто сайт Верховного Суду щодо зміни підсудності справ судів Луганської області у зв`язку із тимчасовою окупацією території Луганської області; протоколом огляду від 11.04.2025, яким оглянуто сайт так званого мовою оригіналу «Марковский районный суд Луганской Народной Республики» - «Марковський районний суд Луганської Народної Республіки», на якому міститься публікація про те, що на даний час посаду помічника судді зазначеного незаконно утвореного судового органу займає громадянка України ОСОБА_7 ; відповідями оперативних підрозділів на доручення слідчого та відповідями на запити.

Постановою слідчого від 14.01.2026 у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_7 оголошена в розшук, виконання якого доручено 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 442-1, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 297-3 КПК України клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування розглядається слідчим суддею не пізніше десяти днів з дня його надходження до суду за участі особи, яка подала клопотання, та захисника.

За приписами ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Органом досудового розслідування проведені слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх суттєвих обставин кримінального правопорушення.

Із змісту ч. 2 ст. 297-1, ч. 1 ст. 297-4 КПК України вбачається, що для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування орган досудового розслідування має довести факт оголошення підозрюваного у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 281 КПК України про оголошення розшуку (державного, міждержавного, міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова. Ця постанова у подальшому є підставою для здійснення розшуку оперативним підрозділом, якому доручено здійснювати розшук підозрюваного, усіх необхідних розшукових заходів в межах державного розшуку, або для звернення за міжнародною правовою допомогою при міждержавному або міжнародному розшуку. Тобто, оголошення розшуку підозрюваного на підставі ст. 281 КПК України не має будь-якого територіального обмеження.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що наданих матеріалів цілком достатньо для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

На даний час ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території Луганської області.

Враховуючи, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, те, що вона переховується від органу досудового розслідування, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, з метою виконання завдань кримінального судочинства, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування щодо здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Керуючись ст. 297-1, 297-3, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2026, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

У випадку, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестали існувати, подальше досудове розслідування здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1