Справа № 304/2016/25 Провадження № 1-кс/304/758/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 03.08.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

09.09.2025 року до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 , про арешт майна, в якому просить у кримінальному провадженні № 0000010 від 03.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на: ? частину квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`кта нерухомого майна 101), яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

В обґрунтування поданого клопотання старший детектив зазначає, що в провадженні Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження № 0000247 від 25.05.2021 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 України.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 з 23.12.2021 року займав посаду головного спеціаліста відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (накази 23.12.2021 № 9/к та 01.07.2023 № 38/к).

Відповідно до Положення про відділ технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (надалі Положення), які діяли упродовж періоду часу з 23.12.2021 по сьогоднішній день на головного спеціаліста цього відділу покладається здійснення контролю за якістю та обсягами виконаних підрядних робіт і дотриманням підрядником затвердженого графіку виконання робіт; оформлення актів робіт, виконаних з недоліками; здійснення контролю за усуненням підрядником дефектів; погодження актів приймання виконаних робіт, наданих підрядником, та подання їх для оплати.

Крім того, відповідно до Положення працівники відділу зобов`язані: здійснювати контроль за якістю та обсягами виконаних підрядних робіт; здійснювати контроль за дотриманням підрядником затвердженого графіку виконання робіт; проводити перевірку наявності документів, які підтверджують якість характеристики конструкцій, виробів, матеріалів та використовується під час проведення робіт на об`єкті (технічного паспорта сертифіката, документів, що відображають результати лабораторних випробувань тощо); відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій виробів, матеріалів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та інших нормативних документів; відповідності обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації, тощо.

Відповідно до посадової інструкції головного спеціаліста відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради від 17.11.2021 року Головний спеціаліст, в межах своєї компетенції здійснює контроль якості, відповідності виконання будівельно-монтажних робіт, використання будівельних матеріалів згідно проектно-кошторисній документації і державних будівельних норм України, та перевірки відповідності об`ємів фактично виконаних робіт актам виконаних робіт.

Таким чином, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , згідно Примітки 1 до ст.364 КК України, є службовою особою, яка постійно чи тимчасово обіймає на державних чи комунальних підприємствах посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій або адміністративно господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації судом або законом

Незважаючи на свою обізнаність з вимогами щодо вищевказаних обов`язків ОСОБА_5 , використовуючи свої повноваження та адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби вступив у злочинну змову із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 для незаконного заволодіння бюджетними коштами при наступних обставинах.

Так, 23.06.2021 року між Ужгородською міською радою Закарпатської області та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 укладено договір підряду № 59/21 про «Капітальний ремонт опалення будівлі ЗОШ І-ІІІ ступенів № 19 по вул.Заньковецької, 66» загальною вартістю договору 2 330 397 грн., строком з дня його підписання до 31.12.2022, з урахуванням внесених змін до основного договору у сторону зменшення.

В липні 2021 року, але не пізніше 24.09.2021, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем, шляхом порушення своїх повноважень використовуючи адміністративно-господарчі функції, всупереч інтересам служби вступив у злочинну змову із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 для незаконного і заволодіння бюджетними коштами, які призначались на капітальний ремонт систем опалення ЗОШ І-ІІІ ступенів №19 Ужгородської міської ради.

Зокрема, 19.07.2021 року, 17.08.2021 року та 24.09.2021 року, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою, за попередньою змовою з ФОП ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, за адресою: м.Ужгород площа Поштова, 3, підписав акти надання послуг № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021 року, № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року та № 3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року, надавши їм статусу офіційного документу, зміст яких не відповідав дійсності, який був складений ФОП ОСОБА_6 .

Невідповідність згаданих актів приймання виконаних робіт стосується фактичного не встановлення клапанів термостатичних прохідних 1/2" Giacomini R402, прохідних відсічних клапанів діаметром 15 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 15 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 20 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 25 мм, клапанів відключення кутових діаметром 15 мм та кранів радіаторних, що не відповідає проектним рішенням та умовам договірної ціни.

На підставі вказаних актів приймання виконаних робіт, в які внесено недостовірні відомості, підписаних ОСОБА_5 , Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради () перераховано на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти за Договором підряду № 59/21 від 23.06.2021 у розмірі 2 330 397,00 грн., які є бюджетними коштами, отриманими/перерахованими за недостовірними відомостями щодо виконаних робіт, що нібито виконані по обєкту «Капітальний ремонт системи опалення будівлі ЗОШ І-ІІІ ст. № 19 по вул. Заньковецької, 66 в м. Ужгород».

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок протиправних дій головного спеціаліста відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 бюджету Ужгородської міської ради нанесено збитків на загальну суму 584 616,84 грн, з урахуванням податку 5%, що становить різницю між фактичною вартістю виконаних робіт та витрат зазначених в актах виконаних робіт № 1 від 19.07.2021 за липень 2021 року, № 2 від 17.08.2021 за серпень 2021 року та № 3 від 24.09.2021 за вересень 2021 року по об`єкту: «Капітальний ремонт системи опалення будівлі ЗОШ І-ІІІ ступенів № 19 по вул. Заньковецької, 66 в м. Ужгород», згідно договору № 59/21 від 23.06.2021 року.

Надалі, 20.06.2023 року між Ужгородською міською радою та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , укладено договір підряду № 23-16/1211021т про «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст.№7 Ужгородської міської ради», загальною вартістю договору, з урахуванням внесених змін до основного договору у бік зменшення, 4 146 131 грн, строком з дня його підписання до 31.12.2024.

В липні 2023 року, але не пізніше 22.08.2023, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем, шляхом порушення своїх повноважень і використовуючи адміністративно-господарчі функції всупереч інтересам служби, продовжуючи злочинну домовленість із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , за попередньою змовою з останнім вирішили незаконно заволодіти бюджетними коштами, які призначались на капітальний ремонт систем опалення ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради.

Так, 26.07.2023 та 22.08.2023, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою, за попередньою змовою з ФОП ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, за адресою: м. Ужгород, площа Поштова, 3, підписав акти надання послуг № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 року, №2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2023 року по об`єкту «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради», згідно договору підряду № 23-16/1211021 від 20.06.2023 року, надавши їм статусу офіційного документу, зміст яких не відповідав дійсності, який був складений ФОП ОСОБА_6 .

Невідповідність згаданих актів приймання виконаних робіт стосується фактичного не встановлення клапани відключення кутові діаметром 15 мм, крани радіаторні, регуляторів перепаду тиску діаметром 20 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 25 мм, клапанів відключення кутових діаметром 15 мм та кранів радіаторних, що не відповідає проектним рішенням та умовам договірної ціни.

На підставі вказаних актів приймання виконаних робіт, в які внесено недостовірні відомості, підписаних ОСОБА_5 , Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради () перераховано на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти за Договором підряду № 23-16/1211021 від 20.06.2023 у розмірі 4 146 131,00 грн, які є бюджетними коштами отриманими/перерахованими за недостовірними відомостями щодо виконаних робіт, що нібито виконані по об`єкту «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради».

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок протиправних дій головного спеціаліста відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 бюджету Ужгородської міської ради нанесено збитків на загальну суму 1 163 305,54 грн, з урахуванням податку 5%, що становить різницю між фактичною вартістю виконаних робіт та витрат, зазначених в актах виконаних робіт № 1 за липень 2023 року та № 2 за серпень 2023 року по об`єкту: «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради», згідно договору № 23-16/1211021 від 20.06.2023 року.

Крім того, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив службове підроблення офіційних документів за наступних обставин.

23.06.2021 року між Ужгородською міською радою та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 укладено договір підряду № 59/21 про «Капітальний ремонт опалення будівлі ЗОШ І-ІІІ ступенів № 19 по вул. Заньковецької, 66», загальною вартістю договору 330 397 грн. строком, з дня його підписання, до 31.12.2022 року, з урахуванням внесених змін до основного договору у сторону зменшення.

В липні 2021 року, але не пізніше 24.09.2021, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем, шляхом порушення своїх повноважень і використовуючи адміністративно-господарчі функції, всупереч інтересам служби, вступив у злочинну змову із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 для незаконного заволодіння бюджетними коштами, які призначались на капітальний ремонт систем опалення ЗОШ І-ІІІ ступенів №19 Ужгородської міської ради.

Так, 19.07.2021 року, 17.08.2021 року та 24.09.2021 року, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою, за попередньою змовою ФОП ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, за адресою: м. Ужгород, площа Поштова, 3, підписав акти надання послуг № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2021, № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року та № 3 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 року, надавши їм статусу офіційного документу зміст яких не відповідав дійсності, який був складений ФОП ОСОБА_6 . Не відповідність згаданих актів приймання виконаних робіт стосується фактичного не встановлення клапанів термостатичних прохідних 1/2" Giacomini R402, прохідних відсічних клапанів діаметром 15 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 15 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 20 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 25 мм, клапанів відключення кутових діаметром 15 мм та кранів радіаторних, що не відповідає проектним рішенням та умовам договірної ціни.

На підставі вказаних актів приймання виконаних робіт, в які внесено недостовірні відомості, підписаних ОСОБА_5 , Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради () перераховано на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти за Договором підряду № 59/21 від 23.06.2021 року у розмірі 2 330 397,00 грн., які є бюджетними коштами отриманими/перерахованими за недостовірними відомостями щодо виконаних робіт, що нібито виконані по об`єкту «Капітальний ремонт системи опалення будівлі ЗОШ І-ІІІ ступенів № 19 по вул. Заньковецької, 66 в м. Ужгород»

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок протиправних дій головного спеціаліста відділу технічного нагляду Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 бюджету Ужгородської міської ради нанесено збитків на загальну суму 584 616, 84 грн, з урахуванням податку 5%, що становить різницю між фактичною вартістю виконаних робіт та витрат зазначених в актах виконаних робіт № 1 від 19.07.2021 за липень 2021 року, № 2 від 17.08.2021 за серпень 2021 року та № 3 від 24.09.2021 за вересень 2021 року по об`єкту: «Капітальний ремонт системи опалення будівлі ЗОШ І-ІІІ ступенів № 19 по вул. Заньковецької, 66 в м. Ужгород», згідно договору № 59/21 від 23.06.2021 року.

Надалі, 20.06.2023 між Ужгородською міською радою та Фізичною особою підприємець ОСОБА_6 , укладено договір підряду № 23-16/1211021 від 20.06.2023 про «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради», загальною вартістю договору, з урахуванням внесених змін до основного договору у бік зменшення, 4 146 131 грн, строком з дня його підписання до 31.12.2024.

В липні 2023 року, але не пізніше 22.08.2023, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 зловживаючи службовим становищем, шляхом порушення своїх повноважень і використовуючи адміністративно-господарчі функції, всупереч інтересам служби,, продовжуючи злочинну домовленість із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , за попередньою змовою з останнім, вирішили незаконно заволодіти бюджетними коштами, які призначались на капітальний ремонт систем опалення ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради.

Так, 26.07.2023 та 22.08.2023, головний спеціаліст відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 , будучи службовою особою, за попередньою змовою з ФОП ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні відділу технічного нагляду департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, за адресою: м. Ужгород, площа Поштова, 3, підписав акти надання послуг № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2023 року, № 2 приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2023 року по об`єкту «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради», згідно договору підряду № 23-16/1211021 від 20.06.2023 року, надавши їм статусу офіційного документу зміст яких не відповідав дійсності, який був складений ФОП ОСОБА_6 . Не відповідність згаданих актів приймання виконаних робіт стосується фактичного не встановлення клапани відключення кутові діаметром 15 мм, крани радіаторні, регуляторів перепаду тиску діаметром 20 мм, регуляторів перепаду тиску діаметром 25 мм, клапанів відключення кутових діаметром 15 мм та кранів радіаторних, що не відповідає проектним рішенням та умовам договірної ціни.

На підставі вказаних актів приймання виконаних робіт, в які внесено недостовірні відомості, підписаних ОСОБА_5 , Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради () перераховано на банківський рахунок ФОП ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти за Договором підряду № 23-16/1211021 від 20.06.2023 у розмірі 4 146 131,00 грн, які є бюджетними коштами отриманими/перерахованими за недостовірними відомостями щодо виконаних робіт, що нібито виконані по об`єкту «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради».

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок протиправних дій головного спеціаліста відділу технічного нагляду Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради ОСОБА_5 бюджету Ужгородської міської ради нанесено збитків на загальну суму 1 163 305,54 грн., з урахуванням податку 5%, що становить різницю між фактичною вартістю виконаних робіт та витрат зазначених в актах виконаних робіт № 1 за липень 2023 року та № 2 за серпень 2023 року по об`єкту: «Капітальний ремонт системи опалення Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 7 Ужгородської міської ради», згідно договору № 23-16/1211021 від 20.06.2023 року.

Отже, як вказує у клопотанні старший детектив, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, зокрема: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а також у службовому підробленні: внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

09.09.2025 року ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Санкція ч.5 статті 191 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Відповідно до положень ст.12 КК України злочин, передбачений цією статтею, є особливо тяжким.

Та як вказує у клопотанні детектив, органом досудового розслідування встановлено, що умисними злочинним діями ОСОБА_5 бюджету Ужгородської міської ради завдано збитків на суму 1 747 922,38 гривень.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, які є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри останнього, що відповідає вимогам Європейського Суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованість».

Старший детектив ОСОБА_3 , звертаючись до слідчого судді з цим клопотанням, просить накласти арешт, із забороною розпорядження, на майно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000010 від 03.08.2023, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, з метою запобігання можливості приховування майна, його перетворення, відчуження, для досягнення перешкоджанню кримінальному провадженню, у тому числі перешкоджанню реалізації визначеного законом обов`язку вирішення у майбутньому питання щодо конфіскації майна як виду покарання, застосування спеціальної конфіскації, що являється ризиком, передбаченим ч.1 ст.173 КПК України, та дає підстави для застосування арешту майна.

В судове засідання старший детектив ОСОБА_3 , прокурор не з`явилися, про день та час розгляду клопотання про арешт майна повідомлялися судом своєчасно та належним чином, проте прокурором ОСОБА_7 на адресу суду подано заяву, в якій прокурор просить розглянути клопотання про накладення арешту на майно без його участі, клопотання детектива підтримує у повному обсязі та просить задовольнити за наведеними у клопотанні підставами та обґрунтуваннями.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, однак на адресу суду подано 11.09.2025 року заяву адвоката ОСОБА_8 , в якій вона просить розглянути клопотання про арешт майна без її участі та без участі власника майна ОСОБА_5 , питання накладення арешту на майно, просять вирішити на розсуд суду.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане детективом клопотання, повно та всебічно дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на майно, вивчивши додані до заяви захисника документи, оцінивши та проаналізувавши докази, надані органом досудового розслідування на обґрунтування заявленого клопотання про арешт майна у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання старшого детектива про арешт майна, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

За загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно приписів ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

Отже, згідно приписів ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен зокрема враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч.2 ст.173 КПК).

Згідно вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання послався саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів та подальшої конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто слідчим, прокурором має бути доведено існування сукупності обставин, які вказують на необхідність у відповідному конкретному кримінальному провадженні застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, без якого неможливо ефективно здійснювати досудове розслідування, та з огляду на мету його застосування, під час його реалізації допускається втручання у права особи.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, слідчий як на правову підставу свого клопотання посилається саме на необхідність накладення арешту на майно задля забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та з метою подальшого забезпечення відшкодування шкоди.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Частиною 10 статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що детектив звернувся з вищевказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст.171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 09.09.2025 року ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.276-ст.278 КПК України, вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України за обставин, викладених вище.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.42 КПК України ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного.

Злочин, передбачений ч.5 ст.191 КК України, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за яке, згідно санкції вказаної статті, передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні, може бути предметом конфіскації, оскільки санкція статті ч.5 ст.191 КК України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна, як вид покарання.

Беручи до уваги те, що в теперішній час виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості, а саме в застосуванні такого заходу забезпечення як арешт майна, детектив у поданому клопотанні просить накласти арешт на зазначене у клопотанні рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Окрім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У свою чергу ч.1 ст 96-1 КК України регламентовано законодавчу догму, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодекс України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 ст.96-1 КК України визначає, що спеціальна конфіскація застосовується (виключно) на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

У ч.5 ст.96-2 КК України для суду встановлено заборону на застосування спеціальної конфіскації лише до грошей, цінностей та іншого майна, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Абз.2 ч.4 ст.170 КПК України передбачає, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч.1 статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України правовою підставою для арешту майна є можливість спеціальної конфіскації майна.

З вказаних законодавчих норм слідує, що сторона обвинувачення зобов`язана встановити наявність майна підозрюваного, обвинуваченого на яке може бути накладено арешт з метою забезпечення, у майбутньому, судом спеціальної конфіскації, за суб`єктивними самостійними ознаками (кожна з яких окремо дає підстави для накладення арешту), а саме: вчинення умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та інші.

При цьому, слід відмітити, що саме наявність вищевказаних ознак являється достатнім чинником для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що узгоджується з вимогами п.2 ч.2 ст.170 КПК України.

У нормах Кримінального кодексу України, окрім конфіскації майна як виду покарання, визначено спеціальну конфіскацію як інший захід кримінально-правового характеру (розділ ХIV Загальної частини „Інші заходи кримінально-правового характеру).

Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна за №441530558 від 29.08.2025 року вбачається, що на праві приватної власності підозрюваного ОСОБА_5 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) зареєстровано нерухоме майно, а саме: одна друга частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_1 ), іншим співвласником вказаного об`єкту нерухомого майна зазначено ОСОБА_9 (РНОКПП - НОМЕР_3 ). Підставою для набуття права власності зазначено Свідоцтво про право власності № б/н від 12.02.2009, видане виконавчим комітетом Ужгородської міської ради (а.с.80).

Приймаючи до уваги ті обставини, що вищевказане майно, яке належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсовано, втрачено чи знищено, що в підсумку призведе до його втрати, у тому числі перешкоджанню реалізації визначеного законом обов`язку вирішення у майбутньому питання щодо конфіскації майна як виду покарання, застосування спеціальної конфіскації, затягування досудового розслідування, не встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3, ч.4 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Загальними підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і арешт майна, КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається з матеріалів клопотання, органом досудового розслідування проводиться слідство у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР за №0000010 за правовою кваліфікацією за ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст.170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними, співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо способу арешту майна, який підлягає застосуванню, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.

Згідно із ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (ч.5 ст.173 КПК України).

Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на майно підозрюваного, зазначене детективом у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.

Тому, враховуючи доведеність старшим детективом наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона відчуження майна виправдає у цьому випадку ступінь втручання у право власності підозрюваного ОСОБА_5 . Негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_5 не позбавлений права звернутися до слідчого судді, суду, із відповідним клопотанням про скасування арешту, в порядку ст.174 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна-підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки сприятимуть досягненню мети щодо забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та таке втручання у право на власність є пропорційним, тому клопотання старшого детектива слід задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно, яке належить на праві спільної сумісної власності підозрюваному ОСОБА_5 (РНОКПП- НОМЕР_1 ), а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та відчуження вищевказаним майном, без заборони користування ним.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання та з метою забезпечення конфіскації майна, як можливого виду покарання, а також правову підставу для арешту майна, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання та з`ясувавши обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна, приходить до висновку про наявність передбачених п.3 ч.2 ст.170 КПК України підстав для задоволення клопотання старшого детектива з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості його відчуження та необхідністю накладення арешту на вказане вище майно, яке належить на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_5 , із забороною розпоряджатися та відчужувати зазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 03.08.2023 року - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України а саме на: ? (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Заборонити власнику майна ОСОБА_5 та будь-яким іншим особам розпоряджатися та відчужувати вищезазначене майно до прийняття рішення про скасування арешту.

Старшому детективу підрозділу детективів ТУ БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 вирішити питання щодо подальшого збереження вищевказаного майна, на яке накладений арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим детективом ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, відповідно до п.9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, проте не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1