справа № 166/1813/25
провадження № 1-кс/166/902/25
УХВАЛА

02 грудня 2025 року с-ще Ратне

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000395, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подоляни Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зареєстрованого та фактичного проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України,

установив:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 (далі слідчий) за погодженням із прокурором Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 22 жовтня 2025 року звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчиненій щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

18 жовтня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, 20 жовтня 2025 року - про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України. В обох випадках письмові повідомлення про підозру вручено в порядку, визначеному ст. 278, та главами 6 та 11 КПК України.

На думку слідчого, існують ризики, що дають підстави вважати, що підозрюваний може вчинити передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України дії.

Такі доводи мотивує тим, що ОСОБА_6 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за скоєний ним злочин переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим останній оголошений у міжнародний розшук. На думку слідчого, ОСОБА_6 може впливати на свідків, примушуючи їх давати неправдиві показання, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки, незважаючи на те, що він був обізнаним про досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, продовжував вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України за допомогою мобільного зв`язку через месенджери, у тому числі перебуваючи за межами України.

Уважає, що запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, оскільки вони не відповідають тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тому не забезпечать виконання останнім процесуальних обов`язків.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк досудового розслідування.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали із підстав, наведених у ньому, просили його задовольнити.

Прокурор пояснив, що ОСОБА_6 був обізнаний із кримінальним провадженням, оскільки через тижень після проведеного з його участю обшуку за місцем його проживання покинув територію України. Натомість орган досудового розслідування дізнався про його причетність після розтаємнення матеріалів НСРД. Уважає, що в Україну підозрюваний повернувся за медичною допомогою, оскільки отримати таку в Польщі не міг. Аналогічні пояснення дав слідчий.

Захисник проти задоволення клопотання заперечив, пояснив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено лише 01 грудня 2025 року після затримання на кордоні. На його думку, вказані в клопотанні слідчим ризики не підтверджені. Так, безпідставними є доводи сторони обвинувачення про ухилення підозрюваного від досудового розслідування з огляду на добровільне повернення ОСОБА_6 в Україну, незважаючи на обізнаність останнього, зі слів співмешканки, про візит працівників поліції до будинку за місцем його проживання та намагання залишити невідомий йому документ, який співмешканка не отримала. Вказав, що ОСОБА_6 має незадовільний стан здоров`я, потребує оперативного лікування. Просив застосувати щодо підозрюваного особисте зобов`язання.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що винуватість у скоєному визнав частково, він домовлявся з іншими особами про допомогу в перевезенні осіб, але про намір останніх незаконно перетнути кордон обізнаний не був. Вказав, що був присутній під час проведення обшуку за місцем свого проживання. Він тривалий час періодично виїжджає за кордон, востаннє виїхав у червні 2025 року до сина у Польщу, звідки повернувся 01 грудня 2025 року. Від співмешканки дізнався про приїзд працівників поліції та небажання останньої отримувати від них будь-які документи. Від слідства не ухилявся, такого наміру не має. Потребує негайного лікування.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

У силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 має статус підозрюваного.

Так, 17 жовтня 2025 року слідчий у кримінальному провадженні № 0000123 від 10 квітня 2025 року склав повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 332 КК України. Прокурор Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_9 постановою від 18 жовтня 2025 року виділив з матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000123 від 10 квітня 2025 року, матеріали за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в окреме провадження за №0000395.

Слідчий 20 жовтня 2025 року у виділеному кримінальному провадженні №0000395 від 18.10.25 склав повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 332 КК України.

Вказані повідомлення про підозру слідчий вручив у порядку, визначеному ст. 278, та главами 6 та 11 КПК України, шляхом залишення на видному місці за місцем проживання ОСОБА_6 у с. Підкормілля.

Волинський апеляційний суд ухвалою від 03.11.2025 підтвердив законність такого способу повідомлення ОСОБА_6 про підозру, обрав щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

На підставі цієї ухвали ОСОБА_6 01 грудня 2025 року о 21 год 00 хв був затриманий на міжнародному автомобільному пункті пропуску «Ягодин», про що свідчить відповідний протокол від 01.12.25.

ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 01 грудня 2025 року вручено повідомлення про підозру від 17.10.25 та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 20.10.25.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджується наданими слідчим документами, зокрема протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 21.05.25, його додаткового допиту від 12.08.25, допиту свідка ОСОБА_11 від 24.05.25, допиту свідка ОСОБА_12 від 14.08.25, допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 07.06.25, додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 03.10.25, протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 24.05.25, протоколами проведення слідчого експерименту від 24.05.25 з участю свідка ОСОБА_11 , від 14.08.25 за участю свідка ОСОБА_12 , протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю від 08.07.25.

Відтак додані до клопотання слідчого матеріали є достатніми для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри та можливу його причетність до вчинення кримінального правопорушення. Такі докази не повинні бути достатніми для забезпечення засудження особи, однак згадані докази є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування, переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Твердження слідчого на підтвердження доводів про ухилення ОСОБА_6 від досудового розслідування, у зв`язку з цим оголошення його розшуку, є безпідставними. Так, із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 виїхав із України в Республіку Польща 04 червня 2025 року. Слідчий доказів на підтвердження виклику останнього для участі в слідчих діях як до 04 червня 2025 року так і після цього, неявку його за цими викликами не надав. Розшук ОСОБА_6 слідчий оголосив лише 20 жовтня 2025 року після неможливості вручення повідомлення про підозру в зв`язку з відсутністю останнього за місцем проживання.

Із матеріалів установлено, що ОСОБА_6 упродовж 2023-2025 років періодично виїжджав за межі України. Відтак установлені обставини, а також той факт, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним про можливу наявність кримінального провадження щодо нього, з власної волі повернувся на територію України 01 грудня 2025 року, свідчать про те, що наміру ухилятися від досудового розслідування до повідомлення його про підозру та оголошення в розшук він не мав.

Однак установлено, що ОСОБА_6 особисто 01 грудня 2025 року вручено повідомлення про підозру в скоєнні тяжкого злочину.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Бессієв проти Молдови" вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, свідчать про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на тяжкість злочину існує ризик впливу підозрюваного на свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 з метою зміни останніми показань.

Незважаючи на те, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної, адміністративної відповідальності не притягувався, ризик учинення аналогічного кримінального правопорушення, з огляду на його підозру в скоєнні двох епізодів злочину, є підставним.

Як видно із доданих стороною захисту та обвинувачення документів, ОСОБА_6 є особою з інвалідністю ІІ групи, має травми нижньої кінцівки, які не зажили, потребує лікування, хворіє цукровим діабетом, має постійне місце проживання, де тривалий час проживає у фактичних шлюбних відносинах із співмешканкою.

Із урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя дійшов переконання, що слідчий та прокурор, довівши обставини, передбачені п.1 та п.2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та наявність відповідних ризиків, не довели, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу до підозрюваного у виді цілодобового домашнього з покладенням на нього відповідних обов`язків зможе забезпечити його належну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків.

З огляду на завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування, слідчий суддя визначає 60-денний строк дії запобіжного заходу, однак у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (сел. Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до 02 лютого 2026 року (у межах строку досудового розслідування), заборонивши цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків слідування до укритття під час повітряної тривоги та до закладу охорони здоров`я для лікування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- за першою вимогою прибувати до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області свій паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України (в разі наявності);

-носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти негайно, останнього невідкладно доставити до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу передати для виконання до відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Любешів) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області, зобов`язавши негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, повідомити про це слідчого та суд.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Дата проголошення повної ухвали 03 грудня 2025 року о 09 год 00 хв.

Слідчий суддя

Ратнівського районного суду ОСОБА_1