Справа № 305/1194/25
Провадження по справі 1-кп/305/316/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 17.12.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рахів кримінальне провадження внесене 19 лютого 2025 року до ЄРДР за номером 0000086 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю другої групи, раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , у лютому 2025 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України, поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27.01.1995, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з особами стосовно яких матеріали виділені в окреме провадження, про спільне вчинення незаконного переправлення громадянина України через державний кордон України, шляхом сприяння його переміщенню з с. Турка, Коломийського району Івано-Франківської області, до ділянки державного кордону України з Румунією у с. Ділове, Рахівського району Закарпатської області за грошову винагороду у сумі 9 000 доларів США.

18 лютого 2025 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на ділянці автодороги поблизу будинку АДРЕСА_2 , за вказівкою особи стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, сів до салону автомобіля марки «Reno Megan», з невстановленим досудовим розслідуванням номерним знаком, який доставив ОСОБА_9 до ділянки автодороги у м. Надвірна, Івано-Франківської області.

У подальшому, 18 лютого 2025 року, близько 12 години 00 хвилин, на ділянці автодороги у м. Надвірна, Івано-Франківської області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), ОСОБА_6 , надав вказівку ОСОБА_9 сісти до салону автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» з номерним знаком НОМЕР_1 , у салоні якого знаходилась особа стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, після чого ОСОБА_10 доставив ОСОБА_9 до ділянки дороги навпроти залізничного вокзалу за адресою: АДРЕСА_3 , де, 18 лютого 2025 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_10 , спільно з особою стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон, та уникнення проїзду через стаціонарний пост поліції у с. Лазещина, Рахівського району Закарпатської області, надав ОСОБА_9 вказівку сісти до поїзда «Суми-Рахів» та прибути до м. Рахів, Закарпатської області.

18 лютого 2025 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_9 , діючи за вказівкою особи стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, підійшов до ділянки автодороги навпроти будівлі №2, по АДРЕСА_4 , де за вказівкою ОСОБА_6 , сів до салону автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», з номерним знаком НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_11 , а у салоні знаходилась особа стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження, після чого вони продовжили свій рух у напрямку с. Ділове Рахівського району, у ході якого ОСОБА_10 , з метою уникнення уваги прикордонного контролю на блок-посту у с. Ділове, Рахівського району, надав пораду ОСОБА_9 пригнутись поблизу задніх дверцят автомобіля, а особа стосовно якої - матеріали виділені в окреме провадження надала пораду ОСОБА_9 сховатись у цей час під одягом, який знаходився у салоні вищевказаного автомобіля.

Згодом, 18 лютого 2025 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_10 доставив ОСОБА_9 до ділянки автодороги по вул. Сонячна, у с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, де з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_9 пройти до подвір`я, поблизу будинку АДРЕСА_5 та очікувати подальші вказівки.

У подальшому, 18 лютого 2025 року, близько 22 годин 00 хвилин, особа стосовно якої матеріали виділені в окреме провадження надала вказівку ОСОБА_9 рухатись у напрямку ділянки державного кордону України з Румунією, навпроти будинку АДРЕСА_5 , поблизу прикордонного знаку №319, та надала драбину для перелізання через систему інженерного захисту державного кордону з спірального колючого дроту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак, 18 лютого 2025 року, близько 23 години 20 хвилин, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу ділянки дороги по вул. Сонячна, у с. Ділове, Рахівського району Заккарпатської області, у напрямку прикордонного знаку №319, на відстані 10 метрів до лінії державного кордону України з Румунією, було виявлено та затримано ОСОБА_9 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, повністю заперечив та показав суду. 18 лютого 2025 року, він, разом з своєю дружиною, їхали у місто Івано-Франківськ, на покупки присвячені до дня ОСОБА_12 . Йому подзвонив знайомий ОСОБА_13 , його прізвище здається ОСОБА_14 , який на даний момент перебуває у Чеській Республіці. ОСОБА_13 запитав чи може він по дорозі забрати його товариша і підвезти до м. Івано-Франківськ. Під`їзждаючи до розвилки автодороги на Коломию та Івано - Франківськ, на автодорозі побачив чоловіка, зупинився, вийшов з авто запитав хто він такий на що чоловік йому повідомив, що він від ОСОБА_13 з Чехії, чоловік сів у авто. Він довіз його до ж/д вокзалу м. Івано-Франківськ, а сам, разом з дружиною пішли по магазинах, на покупки. Повернувшись додому, довідалися, що у той день, за кордоном померла їх людина (ромської народності), тому, разом з іншими їхніми представниками мали зустрітися, щоб обговорити, який чином будуть доставляти тіло померлого додому. У телефонному режимі домовилися що він виїзджає з м. Рахів, рухається у сторону с. Ділове, а інші виїзджають йому на зустріч. Коли під`їхали до с. Ділове, на місце неподалік від якого розташована казарма, побачили людей у цивільному із зброєю. Він зупинився, його відразу витягли з автомобіля, кинули на землю, після чого, почали бити його, чотири рази вистрілили гумовими кулями у плечі, наносили побої, зламали йому 5-6 ребер. Коли він лежав на землі у кайданках, привели до нього чоловіка, якого він підвозив до м. Івано-Франківськ, запитали чи це він підвозив його до м. Івано-Франківськ, почувши у відповідь "ні", прикордонник вдарив його і ще раз запитав, тоді той махнув головою, після чого його "вишвирнули" на коридор. Прикордонник прийшов з його мобільним телефоном і наказав назвати пароль щоб розблокувати телефон, він відмовлявся назвати пароль, через що його знову били прикордонники. Його дружина, почувши що його б'ють, назвала пароль він телефону. Коли приїхали працівники поліції, прикордонники припинили його бити, спочатку відзезли його у лікарню, а потім у поліцію. На запитання прокурора відповів, що безпосередньо з свідком ОСОБА_9 не контактував, не зміг пояснити звідки у ОСОБА_9 його номер телефону. Також заперечив, що зустрів свідка на вокзалі м. Рахів, після чого перевіз у с. Ділове, Рахівського району, ствердивши, що бачився з ОСОБА_9 лише коли підвозив його в м. Івано-Франківськ, а з такою особою, як ОСОБА_15 - взагалі не знайомий. Згідний, що припустився помилки, коли погодився підвезти ОСОБА_9 до м. Івано-Франківськ, на той час не усвідомлюючи про наслідки такої допомоги. Стверджує, що ні від кого не отримував ніяких коштів за перевезення, не мав на меті заробити на цьому. На досудовому слідстві не був допитаний. Просить виправдати його з-під пред'явленого обвинувачення.

Захисник ОСОБА_16 у судових дебатах просив взяти до уваги подане ним клопотання про визнання недопустимими доказів, а саме, постанови процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0000086 від 19.02.2025 (справа №305/1194/25) за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України про тимчасовий доступ до речей і документів від 27.03.2025 щодо надання тимчасового доступу до інформації оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », що розташоване у АДРЕСА_6 для зняття інформації з електронних інформаційних систем - роздруківок з`єднань абонентів мобільного зв`язку ГОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за мобільним номером: НОМЕР_2 ; та відповідно Постанову про тимчасовий доступ до речей і документів від 27.03.2025 року про надання тимчасового доступу до інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташоване у АДРЕСА_7 - для зняття інформації із електронних телекомунікаційних систем роздруківок з`єднань абонентів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за мобільними номерами телефонів: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_2 як незаконні, прийнятими із перевищенням повноважень прокурора у кримінальному провадженні, з істотним порушенням правової процедури та істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод (здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов); протоколу огляду місця події від 19.02.2025 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання із свідком ОСОБА_9 ; протоколу пред`явлення для впізнання транспортного засобу; протоколу пред`явлення для впізнання будинку; протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 ; оптичного диску; протоколу огляду предмету (телефона «Оппо» свідка ОСОБА_9 від 20.02.2025); протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08.04.2025, 1 оптичного диску; протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.04.2025, оптичного диску; протокол огляду предмету та документів від 11.04.2025. Також ствердив, що в ході затримання ОСОБА_6 , останньому були нанесені тілесні ушкодження у вигляді: тупих травм спини, а також переломи VII-VIII ТА XI ребер зліва, 4 вогнепальні поранення від гумових куль, наявний пневмофіброз верхівок обох легень. Після чого, ОСОБА_6 та його дружину ОСОБА_17 незаконно було поміщено до спеціального приміщення відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (тип Б) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (тип Б) та незаконно позбавлено волі протягом трьох діб. Допитаний як обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 не визнав себе винуватим і пояснив, що його вина лише в тому, що на прохання товариша взявся перевезти ОСОБА_9 до залізничної станції м. І.Франківськ. Йому правоохоронці не пропонували надати свої пояснення. Отримав тілесні ушкодження при затриманні у зв`язку із чим звернувся із заявою у ДБР, визнаний потерпілим.

Захисник ОСОБА_7 ствердив, що матеріали кримінального провадження не містять доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння, слідчий експеремент не співпадає з протоколом слідчого експеременту. Слідчий експеремент не відображає показів. Свідок ОСОБА_9 повинен був сплатити кошти незрозуміло кому і яким чином. Вважає, що жодним доказом, дослідченим в ході судового слідства не доводиться така кваліфікація дій, як корисливий мотив ОСОБА_6 та попередня змова групою осіб.

Свідок ОСОБА_9 , у судові засідання, на неодноразові виклики не з`являвся.

Судом, за клопотанням прокурора досліджено покази свідка ОСОБА_9 надані на досудовому слідстві, у відповідності до вимог ч.11 ст.615 КПК України.

Так, свідок ОСОБА_9 , на досудовому слідстві ствердив, що у нього був намір виїхати за кордон, оскільки законного права на такий виїзд, у період дії воєнного стану, у нього не було, тому вишукавав можливість як це зробити. Родичі домовилися з адвокаткою на ім'я ОСОБА_18 , з якою він зустрівся в м. Коломия. Під час ззустрічі ОСОБА_18 повідомила, що такі послуги коштуватимуть 9000 (дев'ять) тисяч доларів США, також повідомила, що приїде чоловік на авто чорного кольору. 18 лютого приїхав чоловік, віком 30 років, на авто "Renault- Megane", він сів у авто і вони поїхали в м. Надвірна, там зачекали на водія, який керував автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», білого кольору. Він пересів у цей автомобіль, водій якого сказав що його звати " ОСОБА_19 ", це був чорнявий чоловік з бородою, на передньому сидінні авто сиділа ймовірно його дружина. ОСОБА_19 сказав віддати йому паспорт для виїзду за кордон. В м. Івано-Франківськ, ОСОБА_19 домивився з провідником потягу щоб він сів у 18 вагон потягу " і поїхав до м. Рахів. По дорозі йому двічі дзвонив ОСОБА_20 і питав де він знаходиться. Коли він під`їзджав до м. Рахів, подзвонив ОСОБА_20 , однак на дзвінок відповіла жінка, через декілька хвилин по прибуттю у м. Рахів його зустрів ОСОБА_20 , разом з дружиною. Він сів у авто, поблизу блокпоста жінка прикрила його одягом і так вони проїхали. Його відвезли у будинок, в якому був дідусь, який топив пічку дровами, потім до будинку зайшов чоловік на ім`я ОСОБА_21 , який розповів як буде відбуватися перехід за кордон. За допомогою драбини він переліз через Єгозу, далі повинен був йти у брід через річку, яка повинна була бути не глибокою. Він попереджав, що не вміє плавати і дуже боїться води. Однак, як виявилося вода у річці була глибокою, тому він вирішив повернутися. На той момент коли перелазив назад, повертаючись в Україну, його затримали поліцейські. Кошти в сумі 9000 (дев'ять) тисяч доларів США мали бути сплачені за кордоном, після того, як він перетне кордон.

Стосовно досліджених відеозаписів допиту свідка ОСОБА_9 , суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ухвали про призначення підготовчого провадження від 17.04.2025 у кримінальному провадженні внесеному 19.02.2025 до ЄРДР за №0000086 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин, 13 травня 2025 року.

Відповідно до ухвали ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13 травня 2025 року зазначене кримінальне провадження призначено до судового розгляду на 09 годину 00 хвилин, 23 травня 2025 року.

Відповідно до журналу судового засідання від 16.07.2025 (т.2, а.п.76-81) судом визначено порядок та обсяг доказів, які підлягають дослідженню, в тому числі, і допит свідка ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_9 в жодне із судових засідань не з`являвся, через що судові засідання неодноразово відкладалися. Такі відкладення саме через неявку свідка відбувалися декілька разів. Прокурор повідомив, що свідок ОСОБА_9 , допитаний у відповідності до вимог ч.11 ст.615 КПК України, покази якого суд повинен взяти до уваги, на даний час свідок перебуває у ЗСУ, тому допитати такого безпосередньо в ході судового слідства неможлило.

Відповідно до ч.11 ст.615 КПК України, показання, отримані під час допиту свідків, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді, виключно у випадку, якщо хід і результати допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Згідно ч.2 ст.23 КПК України, суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Оскільки показання свідка, допитаного на досудовому слідстві, які покладено судом в основу вироку, фіксувались за допомогою відеозапису, слідчим дотримано вимоги ч.11 ст. 615 КПК України, при допиті свідка ОСОБА_9 , тому цей доказ не викликає у суду сумнівів щодо його належності та допустимості.

Судом в ході судового слідства, досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення та захисту.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000086, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, внесені уповноваженою особою до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2025 року. З витягу вбачається наступне: 19.02.2025, о 00 годин 20 хвилин, в районі 319-го прикордонного знаку прикордонним патрулем ДПСУ ВСП " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", за спробу незаконного перетину державного кордону України було затримано ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає в АДРЕСА_8 , який підвіз ОСОБА_9 до лінії кордону на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» з д.н.з. НОМЕР_8 та організував спробу незаконного переправлення через кордон України за грошову винагороду в сумі 9000 доларів США, які ОСОБА_9 мав заплатити вже по факту перетину кордону (т.1, а.п. 45);

У рапорті від 19.02.2025, помічник чергового Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_22 зазначив, що 19.02.2025 о 01 години 43 хвилин, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.02.2025 о 01.42 за адресою АДРЕСА_9 - й прикордонний знак за спробу було затримано ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 . В подальшому в ході пошукових заходів, спільно з СКП Рахівського РВП було затримано організвторів незаконного переправлення вищезазначеного громадянина через державний кордон України - ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживаючого АДРЕСА_8 та ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , проживаючу в АДРЕСА_10 . Переправлення здійснювалося за грошову винагороду в розмірі 9000 доларів США (т.1, а.п.46).

У повідомленні про виявлення кримінального правопорушення, заступник начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону ОСОБА_26 зазначив, що 19.02.2025, о 00 години 20 хвилин, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 319 прикордонного знаку, на відстані 10 метрів до державного кордону України, під час подолання загороджувального паркану затримано 1 (одного) громадянина України, жителя Івано-Франківської області, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, в ході пошукових заходів було зупинено та затримано транспортний засіб марки Тойота, з д.н.з. НОМЕР_8 , в якому знаходились двоє громадян України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , які за грошову винагороду в сумі 9000 доларів США організували незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України. (т.1, а.п.47-48).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 19.02.2025, заступником начальника СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_27 , в присутності понятих: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , оглянуто приміщення прикордонної застави ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", що в АДРЕСА_11 . В ході огляду службового приміщення застави на столі виявлено мобільний телефон марки "ОРРО" моделі СРН 1941, імейл якого НОМЕР_10 . Після чого, вийшовши з приміщення застави ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_10 " з центрального входу та вийшовши до вхідної "калітки" на проїзджій частині з права від "калітки" ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_10 ", виявлено автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», з номерним знаком НОМЕР_1 . В ході огляду вищевказаного автомобіля будь-яких пошкоджень не виявлено, крім того, оглянувши салон автомобіля заборонених речей не виявлено, цінних речей в автомобілі немає. Мобільний телефон марки "ОРРО", належить громадянину ОСОБА_9 (т.1, а.п.50-53).

Фототаблицями до протоколу огляду місця події від 19.02.2025, на яких зображений загальний вигляд автомобіля з д.н.з. НОМЕР_8 , салону автомобіля, приміщення ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_10 " та мобільного телефону "ОРРО" (т.1, а.с.54-59).

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 19 лютого 2025 року у зв'язку з вучиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, 19 лютого 2025 року, близько 00 годин 50 хвилин, прикордонним нарядом " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", в межах прикордонної смуги на напрямку прикордонного знаку №320, на околиці населеного пункту Ділове (територія Рахіської міської громади Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянку України ОСОБА_17 , яка, спільно з громадянином ОСОБА_6 , здійснила злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_14 під час безпосереднього виконання ним службових обов'язків пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду " ІНФОРМАЦІЯ_13 " старшого сержанта ОСОБА_30 , пред`явити документи, що посвідчують особу відкрито відмовилась виконувати та в подальшому чинила опір складу прикордонного наряду, виражалась нецензурною лайкою, чим порушила вимоги ч.2 ст.23 Закону України "Про державну прикордонну службу України" та п.10 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 №1147, тобто вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.185-10 КУпАП (т.1, а.п 60).

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 19 лютого 2025 року у зв'язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, 19 лютого 2025 року, близько 00 годин 50 хвилин, прикордонним нарядом " ІНФОРМАЦІЯ_13 ", в межах прикордонної смуги на напрямку прикордонного знаку №320, на околиці населеного пункту Ділове (територія Рахіської міської громади Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України, ОСОБА_6 , який спільно з громадянкою ОСОБА_17 , здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_14 під час безпосереднього виконання ним службових обов'язків пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду " ІНФОРМАЦІЯ_13 " старшого сержанта ОСОБА_30 , пред`явити документи, що посвідчують особу відкрито відмовився виконувати та в подальшому чинив опір складу прикордонного наряду, виражався нецензурною лайкою, чим порушив вимоги ч.2 ст.23 Закону України "Про державну прикордонну службу України" та п.10 Положення про прикордонний режим затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 №1147, тобто вчинила правопорушення відповідальність за яке передбачене ч.2 ст.185-10 КУпАП (т.1, а.п.61).

Відповідно до протоколу про адміністративне затримання від 18 лютого 2025 року у зв'язку з вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 та ч.1 ст.202 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, 18 лютого 2025 року, близько 23 години 20 хвилин, прикордонним нарядом "Прикордонний патруль", в межах прикордонної смуги, на напрямку прикордонного знаку №320, на відстані близько 10 м. до лінії державного кордону (територія Рахівської міської громади Рахівського району Закарпатської області) було виявлено та затримано громадянина України, ОСОБА_9 , здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону з України до Румунії, поза встановлено пунктамими пропуску через державний кордон України (т.1, а.п.62).

Згідно з постановою про визнання речовим доказом від 19 лютого 2025 року у кримінальному провадженні в якості речових доказів визнано автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», з номерним знаком НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки "ОРРО" моделі "СНР1991" ІМЕІ НОМЕР_10 упакований у паперовий конверт з підписами учасників огляду; мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max IMEI 1 НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_12 та мобільний телефон марки "ОРРО" білого кольору у заблокованому стані. Дані телефони упаковано до спецпакету ICR0132959 (т.1, а.п.67-68).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2025та фототаблиці до нього, проведеного старшим офіцером (старшим оперуповноваженим) прикордонного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону старшим лейтенантом ОСОБА_31 , на виконання доручення слідого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, №16961-2025 від 19.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_15 (з місцем дислокації ІНФОРМАЦІЯ_5) ГОРВ НОМЕР_9 прикордонного загону, при штучному освітленні, з дотриманням вимог ст. 104, 223, 224, 229, 231 КПК України, у присутності понятих: ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , під час пред`явлення осіб для впізнання, свідок ОСОБА_9 , впізнав на фото №2 особу, яка 19.02.2025 зустріла його в місті Надвірна, Івано-Франківської області, де він передав їй свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, після чого транпортнувала його до міста Івано-Франківськ до залізничного вокзалу та посадила на потяг до міста Рахів, Закарпатської області та через декілька годин зустріла його у місті Рахів, Закарпатської області транспортувала до села Ділове, Рахівського району, з метою незаконного переправлення через державний кордон України за що він повинен надати 9000 доларів США. Фототаблицею №1 додаток до протоколу впізнання особи по фотознімках від 19 лютого 2025 року та довідкою про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання 19 лютого 2025 року, відповідно до якої на фото №2 зображено особу, громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (т.1, а.п.69-71).

З протоколу пред`явлення транспортного засобу для впізнання за фотознімками від 19.02.2025та фототаблиці до нього, проведеного старшим офіцером (старшим оперуповноваженим) прикордонного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону старшим лейтенантом ОСОБА_31 в присутності понятих: ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , вбачається, що свідок ОСОБА_9 , впізнав на фото №4, транспортний засіб, на якому 19.02.2025, його транспортували з міста Надвірна до м. Івано-Франківськ, а також з міста Рахів, Закарпатської області до села Ділове, Рахівського району Закарпатської області, з прихованням його під речами, в середині даного транспортного засобу, з метою незаконного переправлення його через державний кордон України. Фототаблицею №1, додаток до протоколу впізнання особи по фотознімках від 19 лютого 2025 року та довідкою про транспортні засоби, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання 19 лютого 2025 року, відповідно до якої на фото №4 транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», з номерним знаком НОМЕР_1 , яким користується громадянин України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (т.1, а.п.72-74).

Згідно протоколу пред`явлення предмету для впізнання за фотознімками від 19.02.2025та фототаблиці до нього, старшиий офіцер (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону старшим лейтенантом ОСОБА_32 , на виконання доручення слідого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області, №16961-2025 від 19.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, в службовому приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_15 (з місцем дислокації ІНФОРМАЦІЯ_5) ГОРВ НОМЕР_9 прикордонного загону, при штучному освітленні, з дотриманням вимог ст. 104, 223, 224, 229, 231 КПК України, у присутності понятих: ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , провів пред`явлення предмету для впізнання по фотознімках свідку ОСОБА_9 , який впізнав на фото №2, приватний будинок, що знаходиться в селі Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, в якому його утримували 19.02.2024, перед переправленням через державний кордон України до Румунії. Фототаблицею №1 додаток до протоколу впізнання предмету по фотознімках від 19 лютого 2025 року та довідкою про предмети, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання 19 лютого 2025 року, відповідно до якої на фото №2 зображено предмет, а саме приватний будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_5 (т.1, а.п.75-77).

З протоколу проведення слідчого експеременту від 19.02.2025, старшим слідчим слідчого відділення Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_33 , перед початком слідчого експерименту свідку ОСОБА_9 запороновано на місці відтворити обставини його спроби незаконного переправлення через державний кордон, на що надійшла добровільна згода ОСОБА_9 . Після цього, учасники слідчого експерименту прослідували вулицями міста Рахова і свідок ОСОБА_9 попросив зупинитись поблизу будівлі за адресою: АДРЕСА_12 , та розповів, що приїхавши на поїзді до м. Рахів, за попередньою вказівкою зателефонував смуглявому чоловіку з бородою, який допомагав йому у незаконному переправленні, підняла слухавку його дружина, яка надала вказівку щодо руху ОСОБА_9 , у ході слідчого експерименту ОСОБА_9 вказав напрямок свого руху, а саме вулицею Привокзальна, і що повернув на вулицю Вербник, та вказав на місце навпроти будівлі №2, куди під`їхав автомобіль марки Toyota Land Сruser, за кермом якого знаходився чоловік, з дружиною, які допомагали ОСОБА_9 з його незаконним переправленням через кордон, водій надав вказівку сідати на заднє сидіння, після чого вони поїхали по вул. Вербник, у ході слідчого експерименту ОСОБА_9 показав у напрямку с. Ділове, та розповів, що чоловік сказав прилягти поблизу задньої дверці автомобіля, а його дружина вкрила ОСОБА_9 курткою та пакетами, з метою уникнення його виявлення на блок-посту. У подальшому учасники слідчого експерименту прослідували вулицями м. Рахів, с. Костилівка та с. Ділове, у ході чого свідок ОСОБА_9 попросив зупинити автомобіль поблизу будинку АДРЕСА_5 , та розповів, що 18.02.2025, близько 19 години 00 хвилин, на автомобілі Toyata Land Cruser його до вказаної ділянки було доставлено, після чого невідома йому жінка провела ОСОБА_9 всередину вказаного будинку, де він залишив куртку та інші особисті речі, та знаходився у будинку приблизно до 22 години 00 хвилин, 18.02.2025, коли інший чоловік на ім`я ОСОБА_21 , провів ОСОБА_9 до інженерного захисту державного кордону з колючого дроту, та надав драбину, за допомогою якої ОСОБА_9 переліз вказану інженерну систему. У ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_9 вказав на місце, де він перелізав інженерну систему, а саме, навпроти будинку АДРЕСА_5 , безпосередній близькості до правого берегу річки Тиса та ділянки державного кордону України з Румунією (т.1, а.п.78-83).

З протоколу огляду предмету від 20 лютого 2025 року проведеного старшим офіцером (старшим оперуповноваженим) прикордонного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону лейтенантом ОСОБА_34 на підставі доручення заступника начальника СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_35 , №16961-2025 від 19.02.2025, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 19.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з дотриманням вимог ст.223 та 237 КПК України, у присутності понятих: ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , проведено огляд, об`єктом якого являється наявний один мобільний телефон марки "Apple" моделі "iPhone 15 Pro Max", сірого кольору ІМЕІ № НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_12 . Корпус мобільного телефону марки "Apple" моделі "iPhone 15 Pro Max" виготовлений у формі моноблоку. Контур телефону являє собою прямокутник з заокругленимим кутам,. деталі корпусу виготовлені з металу сірого кольору, задня панель виготовлена із пластику сірого кольору. Лицевий бік приладу покритий пластиною з органічного скла, на лицевому боці наявна захисна плівка. Знизу розміщений багатофункціональний роз`єм для підключення кабелю або зарядного пристрою. На нижньому торці смартфону розміщений мікрофон та динамік. На правій грані кнопка включення/блокування. На лівій грані розміщений роз`єм для сім-карти та дві кнопки для регулювання гучності. В слоті для сім-карт наявна 1 сім-картка мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_6 » з номером мобільного телефону НОМЕР_3 . По центру екрана в верхній частині знаходиться фронтальна камера, в нижній частині знаходиться голосовий динамік. При ввімкненні мобільного телефону з`являється логотип компанії « ІНФОРМАЦІЯ_16 ». В ході огляду мобільного телефону встановлено інформацію про телефон: назва моделі «iPhone 15 Pro Max». Час в даному приладі актуальний. Фото передньої, задньої сторони телефону марки «Apple» моделі «iPhone 15 Pro Мах». Додаток: Фото таблиця №1. В ході перевірки мобільного додатку «Фото» виявлено сфотографовані паспорти громадян України для виїзду за кордон, також виявлено скріншот листування з особою « ОСОБА_38 » у якому обговорюється незаконне переправлення осіб через державний кордон України. Додаток: Фото таблиця №2. В ході перевірки мобільного додатку «WhatsApp» було здійснено перегляд листувань з наступними особами, а саме: «Син ОСОБА_39 », « ОСОБА_40 ». У вищевказаних листуваннях обговорюється незаконне переправлення осіб через державний кордон України, а також незаконне переміщення підакцизних товарів через державний кордон України, які організовував ОСОБА_41 . Додаток: Фото таблиця №3. В ході перевірки мобільного додатку «Viber» було здійснено перегляд листування з особою « ОСОБА_42 ». Додаток: Фото таблиця №4. В ході перевірки мобільного додатку «Telegram» було здійснено перегляд листування з особою з номером телефону НОМЕР_13 . У вищевказаному листуванні обговорюється незаконне переправлення осіб через державний кордон України, яке організовував ОСОБА_41 . Додаток: Фото таблиця №5. В ході перевірки мобільного додатку «Google maps» інформації яка б становила оперативний інтерес не виявлено. Під час здійснення огляду мобільного пристрою більше інформації, яка має значення для досудового розслідування не виявлено. Об`єктом огляду являється наявний один мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 15 Pro Мах», сірого кольору, ІМЕІ № НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_12 . Після огляду, мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 15 Pro Max», сірого кольору, ІМЕІ № НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_12 , буде повернуто власнику громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . До протоколу огляду додано фототаблицю №1 на якій зображено фото передньої та задньої сторони мобільного телефону "Apple" моделі "iPhone 15 Pro Max", сірого кольору ІМЕІ № НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_12 , номер мобільного телефону НОМЕР_3 фототаблицю №2, відповідно до якої у додатку "Фото" було виявлено сфотографовані паспорти громадян України для виїзду за кордон, також виявлено скріншот листування з особою " ОСОБА_38 ", у якому обговорюється незаконне переправлення осіб через державний кордон України, фототаблицю №3, відповідно до якої у ході перевірки мобільного додатку "Whats App" було здійснено перегляд листувань з наступними особами, а саме "Син ОСОБА_39 ", " ОСОБА_40 ". У вищевказаних листуваннях обговорюється незаконне переправлення осіб через державний кордон України, які організовував ОСОБА_6 , фототаблицю №4, відповідно до якої в ході перевірки мобільного додатку "Viber" було здійснено перегляд листування з особою " ОСОБА_42 " та фототаблицю №5, відповідно до якої в ході перевірки мобільного додатку "Telegram" було здійснено перегляд листування з особою з номером телефону НОМЕР_13 в якому обговорюється незаконне переправлення осіб через державний кордон України, яке організовував ОСОБА_6 (т.1, а.п.118-126).

З протоколу огляду предмету від 20 лютого 2025 року проведеного старшим офіцером (старшим оперуповноваженим) оперативно-розшукової групи (з місцем дислокації АДРЕСА_8 ) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_5 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону старшим лейтенантом ОСОБА_43 , на підставі доручення заступника начальника СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_35 , №16961-2025 від 19.02.2025, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 19.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з дотриманням вимог ст.223 та 237 КПК України, провів огляд мобільного телефону марки «ОРРО А9 2020», яким користується громадянин України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Огляд предмету проводився без участі понятих у зв`язку із необов`язковістю їх залучення, відповідно до ст.223 КПК України. Проведеним оглядом встановлено: огляд проводився в службовому приміщенні прикордонного оперативно-розшукового відділу (з місцем дислокації АДРЕСА_5 ) НОМЕР_9 прикордонного загону, який розташований за адресою АДРЕСА_11 . Об`єктом огляду являється наявний один мобільний телефон марки «ОРРО А9 2020», синього кольору, ІМЕІ1 № НОМЕР_10 , ІМЕІ2 № НОМЕР_14 . Номери мобільного телефону: НОМЕР_4 . В подальшому здійснивши моніторинг історії дзвінків, було виявлено мобільні з`єднання та листування з абонентським номером НОМЕР_5 , зі слів ОСОБА_9 , номер належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який причетний до організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Також, в ході подальшого огляду в застосунку «Телеграм» виявлено групу в котрій знаходяться близькі родичі ОСОБА_9 та відбувається обговорення теми незаконного переправлення осіб через державний корон України (т.1, а.п.119-141).

З довідки про маршрут руху транспортного засобу, транспортний засіб з н.з. НОМЕР_8 , автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150», державний номер: НОМЕР_1 , VIN ТЗ: НОМЕР_15 , власник: ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , ІПН/ЄДРПОУ: НОМЕР_16 ; Адреса власника: АДРЕСА_13 , у період з 00.00 годин 18.02.2025 до 23.59 години 19.02.2025, рух транспортного засобу зафіксовано 2025-02-19 04:09:42 м. Рахів; 2025-02-18 19:25:58; номерна Лазещина 2025-02-18 16:16:57; Рахів К 2-2 2025-02-18 11:20:34 (т.1, а.п.144-145).

З протоколу огляду місця події від 08.04.2025 слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_33 , об`єктом огляду є ділянка автодороги Н09, Мукачево-Рогатин-Львів, поблизу 319 прикордонного знаку, навпроти будинку АДРЕСА_5 (у напрямку смт. Великий Бичків), розташована інженерна система захисту державного кордону з колючого дроту "Єгоза". За вказаною інженерною системою, знаходиться правий берег річки Тиса, через яку у вказаному місці пролягає державний кордон України з Румунією (т.1, а.п.146-147). Фототаблицями до протоколу огляду місця події від 08.04.2025 на яких відображено загальний вигляд: ділянки автодороги "Мукачево-Рогатин-Львів", поблизу 319 прикордонного знаку; будинку АДРЕСА_5 ; системи інженерного захисту державного кордону "Єгоза", на ділянці автодороги "Мукачево-Рогати-Львів", поблизу 319 прикордонного знаку та будинку АДРЕСА_5 ; загальний вигляд об`єкту огляду - ділянки автодороги "Мукачево-Рогатин-Львів", поблизу 319 прикордонного знаку на інтернет сторінці Google Maps (т.1, а.п.146-151).

Постановою про тимчасовий доступ до речей і документів від 17.03.2025 винесеною процесуальним керівником - прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 надано тимчасовий доступ до інформації оператора мобільного зв`язку ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", яке розташоване в АДРЕСА_6 , працівникам Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області та працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , для зняття інформації з електронних інформаційних систем - роздруківок з`єднань абонентів мобільного зв`язку ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", з мобільним номером НОМЕР_2 в період часу з 00:00 01.02.2025 до 00:00 години 01.03.2025 із зазначенням номерів з`єднаних абонентів, в тому числі, з нульовою тарифікацією, ІМЕІ мобільних телефонів, якими при цьому користувалися, дати та часу з`єднання, з прив`язкою до базових станційз зазначенням азимута місця знаходження абонентів А та Б, як в друкованому так і в електронному вигляді, з можливістю їх вилучення (т.1, а.п.152-156).

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.04.2025 вбачається, що старший офіцер (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового ідділу (з м.д. АДРЕСА_5 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону, старший лейтенант ОСОБА_45 , у період часу з 09 години 00 хвилин до 09 години 10 хвилин, у приміщенні ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", розташованому за адресою АДРЕСА_14 , отримав тимчасовий доступ та вилучив копію наявної у ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_5 " інформації у електронному вигляді, що записана на електронний носій DVD-R диск, на якому виконано напис "04332 ВК" (т.1, а.п.157-159).

Постановою про тимчасовий доступ до речей і документів від 27.03.2025 винесеною процесуальним керівником - прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 надано тимчасовий доступ до інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", яке розташоване в АДРЕСА_7 , працівникам Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області та працівникам ІНФОРМАЦІЯ_4 , для зняття інформації з електронних інформаційних систем - роздруківок з`єднань абонентів мобільного зв`язку ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", з мобільними номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_2 , в період часу з 00:00 01.02.2025 до 00:00 години 01.03.2025 із зазначенням номерів з`єднаних абонентів, в тому числі, з нульовою тарифікацією, ІМЕІ мобільних телефонів, якими при цьому користувалися, дати та часу з`єднання, з прив`язкою до базових станційз зазначенням азимута місця знаходження абонентів А та Б, як в друкованому так і в електронному вигляді, з можливістю їх вилучення (т.1, а.п.160-164).

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.04.2025 вбачається, що старший офіцер (старший оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. АДРЕСА_5 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_9 прикордонного загону, старший лейтенант ОСОБА_45 , у період часу з 11 години 10 хвилин до 11 години 20 хвилин, у приміщенні ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", розташованому за адресою АДРЕСА_7 , отримав тимчасовий доступ та вилучив копію наявної у ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 " інформації у електронному вигляді, що записана на електронний носій DVD-R диск, на якому виконано напис "ПрАТ " ІНФОРМАЦІЯ_6 Вх 7460 Вих.5580/з/км" (т.1, а.п. 165-167).

З протоколу огляду предметів та документів від 11 квітня 2025 року проведеного старшим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_46 , в матеріалах досудового розслідування, винесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 19.02.2025, в приміщенні службового кабінету слідчого відділення Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області. Проведеним оглядом встановлено, що предметом огляду є DVD-R диск «Videx» 4.7 GB, який містить файли долучені до матеріалів кримінального провадження протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.04.2025. На вказаному диску у ході огляду виявлено папку «04332-26-05-2025», у якій знаходяться файли: «список», « ІНФОРМАЦІЯ_18 ». Файл «7460_MSISDN_280148_l_of_l» містить текстовий документ формату XLSX, з інформацією про з`єднання абонентів мобільного зв`язку, яка вилучена 08.04.2025 у ході тимчасового доступу до речей і документів у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». Згідно з прив`язкою до базових станцій під час з`єднань, абонент з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у період з 11 години 20 хвилин до 13 години 11 хвилин, 18.02.2025 рухався маршрутом з м. Рахів, Закарпатської області до м. Івано-Франківськ, у тому числі, у період з 12 години 52 хвилин до 12 години 57 хвилин абонент з номером НОМЕР_3 перебував у межах дії базових станцій у м. Надвірна, Івано-Франківської області. Зафіксовано інтернет з`єднання абонента з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , о 13 годині 25 хвилин 36 секунд 18.02.2025 з базовою станцією на момент з`єднання - АДРЕСА_15 , з азимутом 240,0. Зафіксовано інтернет з`єднання абонента з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 13 годині 34 хвилин 03 секунди 18.02.2025 з базовою станцією на момент з`єднання - АДРЕСА_15 , з азимутом 240,0. Згідно до інформації з інтернет-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_19 , будівля за адресою: АДРЕСА_15 , знаходиться на відстані 500 метрів від залізничного вокзалу м. Івано-Франківськ. В ході огляду, за допомогою функції «PrintScreen» було зроблено фотознімок сторінки з результатами пошуку, який в подальшому за допомогою редактора - Microsoft Office Word 2007, перенесено на папір та роздруковано як додаток до протоколу огляду. У ході слідчої дії оглянуто і виявлено з`єднання абонента мобільного зв`язку з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з абонентом мобільного зв`язку з номером НОМЕР_5 , за допомогою якого згідно до матеріалів кримінального провадження надавались вказівки ОСОБА_9 після його прибуття до Рахів:

- 18.02.2025 о 17:19:41 годині вхідний дзвінок тривалістю 19 секунд; 18.02.2025 о 18:02:27 годині вхідний дзвінок тривалістю 23 секунди;

- 18.02.2025 о 18:16:33 годині вихідний дзвінок тривалістю 239 секунд;

- 18.02.2025 о 18:26:43 годині вхідний дзвінок тривалістю 71 секунда; Встановлено, що абонент з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у період часу з 18:09 до 18:27 години 18.02.2025, абонент з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період часу з 18:16 до 18:24 години, абонент з номером НОМЕР_5 у період з 18:02 до 18:16 години 18.02.2025, перебували у межах дії базової станції - АДРЕСА_16 , з азимутом 230,0.

Зафіксовано інтернет з`єднання абонента з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , о 18:45:26 годині 18.02.2025 з базовою станцією на момент з`єднання - с. Ділове, Рахівського району, з азимутом 10,0.

Зафіксовано інтернет з`єднання абонента з номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 18:46:08 годині 18.02.2025 з базовою станцією на момент з`єднання - с. Ділове, Рахівського району, з азимутом 10,0.

Оглянуто і виявлено з`єднання абонента мобільного зв`язку з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з абонентом мобільного зв`язку з номером НОМЕР_19 , який належить ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , мешканці АДРЕСА_5 :

- 18.02.2025 о 16:27:25 годині вхідний дзвінок тривалістю 39 секунд;

- 18.02.2025 о 21:54:14 годині вхідний дзвінок тривалістю 12 секунд;

Оглянуто і виявлено з`єднання абонента мобільного зв`язку з номером НОМЕР_5 , за допомогою якого згідно до матеріалів кримінального провадження надавались вказівки ОСОБА_9 після його прибуття до м. Рахів, з абонентом мобільного зв`язку з номером НОМЕР_19 , який належить ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , мешканці АДРЕСА_5 ;

- 18.02.2025 о 21:59:40 годині вихідний дзвінок тривалістю 03 хвилини 17 секунд;

Базова станція абонента мобільного зв`язку з номером НОМЕР_5 , на момент вказаного з`єднання - с. Ділове, Рахівського району, з азимутом 310,0.

Зафіксовано інтернет з`єднання абонента з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , о 21:56:28 годині 18.02.2025 з базовою станцією на момент з`єднання - с. Ділове, Рахівського району, з азимутом 310,0.

Інших відомостей, які б мали значення для досудового розслідування у ході огляду не виявлено.

Огляд проводився: при штучному освітленні у службовому кабінеті. Під час огляду застосовані технічні засоби: персональний комп`ютер марки «Dell» Optiplex 790 з серійним номером DPVF75J. (т.1, а.п.170-173).

З протоколу огляду інтернет сайту та відеозапису від 12 квітня 2025 року проведеного старшим слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_33 , в зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні№0000086 від 19.02.2025, з дотриманням вимог ст.223 КПК України, без участі понятих, провів огляд сторінки каналу « ІНФОРМАЦІЯ_21 » Інтернет - ресурсу Telegram: ІНФОРМАЦІЯ_22 . Встановлено: об`єктом огляду являється сторінка каналу « ІНФОРМАЦІЯ_21 » Інтернет - ресурсу Telegram: ІНФОРМАЦІЯ_22 . Для огляду сайту використано: операційна система - Windows 10; Google Chrome; редактор - Microsoft Office Word 2007. Для доступу до сторінки каналу « ІНФОРМАЦІЯ_21 » Інтернет - ресурсу Telegram: ІНФОРМАЦІЯ_22 , використовувалася службовий комп`ютер марки «Dell» Optiplex 790 з серійним номером DPVF75J та програма Telegram Web. У ході огляду сторінки каналу « ОСОБА_48 » у Інтернет - ресурсі Telegram виявлено допис від 12:28 19.02.2025, який містить відеозапис тривалістю 40 секунд, та текст допису: «Змерз та порізав руки поки намагався потрапити в Румунію. Прикордонники за 10 метрів від держрубежу виявили чоловіка, який кликав на допомогу. Він заплутався у малопомітних загородженнях, коли виліз з води і вирішив повернутися назад в бік України. Чоловік розповів, що знайшов переправників, які за 9 тисяч доларів обіцяли посприяти йому. Попри невміння плавати, він поліз у Тису, де стрімка течія миттєво збила його з ніг». В ході огляду сторінки каналу « ОСОБА_48 » Інтернет - ресурсу

Telegram: ІНФОРМАЦІЯ_23 , з допису від 12:28 19.02.2025

завантажено відеозапис «telegram-сloud-document-2-963576385.mp4» як долучений, як додаток до протоколу огляду. Вказаний відеозапис тривалістю 40 секунд, містить відеозапис на якому зображений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зачепився за систему інженерного захисту державного кордону з спірального колючого дроту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » поблизу берегу річки Тиса, та якого виявили військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час огляду застосовані технічні засоби: персональний комп`ютер марки «Dell» Optiplex 790 з серійним номером DPVF75J, програми Telegram Web, 5KPlayer. Огляд проводився при штучному освітлені (т.1, а.п.174-176).

З протоколу огляду інтернет сайту від 12 квітня 2025 року проведеного старшим слідчим СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_33 , в зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні№0000086 від 19.02.2025, з дотриманням вимог ст.223 КПК України, без участі понятих, провів огляд Інтернет сторінки Інтернет - ресурсу: ІНФОРМАЦІЯ_24 руху поїздів, електричок, приміських поїздів. Проведеним оглядом встановлено: об`єктом огляду являється Інтернет сторінка Інтернет - ресурс: ІНФОРМАЦІЯ_24 руху поїздів, електричок, приміських поїздів. Для огляду сайту використано: операційна система - Windows 10; Google Chrome; редактор - Microsoft Office Word 2007. Під час огляду використовувалася функція друку інтернет сторінки. Для доступу до інтернет сторінки Інтернет - ресурс: ІНФОРМАЦІЯ_25 , використовувалася службовий комп`ютер марки «Dell» Optiplex 790 з серійним номером DPVF75J та пошукова система Google. При вході на сторінку Інтернет - ресурс: ІНФОРМАЦІЯ_25 у пошуковий рядок «Станція» було прописано «Івано-Франківськ», а у пошуковий рядок «Час відправлення» було прописано «з 12:00 до 14:00». За результатами пошуку знайдено поїзд №143 «Суми-Рахів» з часом відправлення 13:38 год., та поїзд 141 «Чернігів-Рахів» з часом відправлення 13.38 год.. В ході огляду, за допомогою функції «Друк» було роздруковано результат пошуку, який в подальшому за допомогою редактора - Microsoft Office Word 2007, перенесено на папір та роздруковано як додаток до протоколу огляду. Під час огляду застосовані технічні засоби: персональний комп`ютер марки «Dell» Optiplex 790, з серійним номером DPVF75J. Огляд проводився при штучному освітленні (т.1, а.п.177-180).

Позицію сторони захисту щодо визнання недопустимими доказами, суд не бере до уваги, через наступне.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2011від 20.10.2011р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

На думку суду, коли сторона вимагає визнати певні докази недопустимими посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і це не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

Принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень ст.290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі №13-43кс19).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2025та фототаблиці до нього, під час якого, свідок ОСОБА_9 , впізнав на фото №2 ОСОБА_6 , як особу, яка 19.02.2025 зустріла його в місті Надвірна, Івано-Франківської області, де він передав їй свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, після чого транпортувала його до міста Івано-Франківськ до залізничного вокзалу та посадила на потяг до міста Рахів, Закарпатської області та через декілька годин зустріла його у місті Рахів, Закарпатської області транспортувала до села Ділове, Рахівського району, з метою незаконного переправлення через державний кордон України за що він повинен надати 9000 доларів США. Слідчу дію проведено за участю понятих, які підписали протокол без зауважень.

Порядок проведення слідчої дії відповідає вимогам статей 223, 228 КПК, а зміст протоколу - приписам статей 104, 106 цього Кодексу, отже, у суду відсутні обґрунтовані підстави вважати такий доказ недопустимим.

Стосовно досліджених в судовому засіданні постанови Рахівського районного суду Закарпатської області про закриття провадження у справах про адміністративне прапвопорушення про притягнення ОСОБА_6 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП, на думку суду, така постанова встановлює лише відсутність у діях ОСОБА_6 , злісної непокори законному розпорядженню або вимозі працівника ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час виконання ним службових обов`язків і жодним чином не впливає на обсяг обвинувачення пред`явленого ОСОБА_6 , на його винуватість чи невинуватість у інкримінованому йому діянні.

Щодо визнання недопустимим протоколу тимчасового доступу до речей і документів та протоколу огляду предмету та документів, вказані документи, суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, порушень вимог ст.ст.87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено, такі докази підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, отримані у порядку встановленому КПК України.

При цьому, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив стороні обвинувачення та стороні захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сторона обвинувачення ставить у вину ОСОБА_6 вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за такими кваліфікуючими ознаками: сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню вказівками, наданням засобів, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Суд, вирішуючи питання, що входить до його компетенції, як то: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, діє в рамках пред`явленого обвинувачення.

Втіленням принципу справедливості судового розгляду є покладення тягаря доведення вини на сторону публічного обвинувачення. Суд може тільки надати оцінку тим обставинам, які викладені в обвинувальному акті і пересвідчитись, що вони підтверджуються належними, і допустимими доказами таким чином, щоб переконати навіть незацікавлену сторонню особу в тому, що обвинуваченим був вчинений зазначений злочин.

Оцінюючи склад злочину, суд враховує таке.

Так, безпосереднім об`єктом злочину є - встановлений порядок перетинання державного кордону України.

З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням таких діянь: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України; 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України; 4) сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.Форми об`єктивної сторони інкримінованого злочину - організація, керівництво, сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України: - порадами; - вказівками; - наданням засобів. Таким чином, в розумінні теорії права, сторона обвинувачення мусить довести: Організація незаконного переправлення - дії, які виявляються у розробці планів, узгодженні елементів цих планів за часом, місцем, способом переправлення, маршрутом руху, та їх реалізації (пошуку співучасників, розподілу завдань між ними, організації прикриття, створенні організованої групи, її фінансово-матеріальним забезпеченням). Керівництво незаконним переправленням через державний кордон України - діяльність по управлінню процесом переправлення під час його вчинення, яка здійснюється шляхом розпорядження діями осіб, які бажають перетнути кордон та інших осіб. Сприяння незаконному переправленню через державний кордон України - це створення умов для незаконного переправлення та/або стимулювання та підтримання відповідного бажання, надання впевненості у діях осіб, які вчиняють незаконне перетинання державного кордону (ст.204-1 КУпАП). Порада - запропонований варіант дій. Вказівка - керівна настанова щодо порядку дій. Також сторона обвинувачення мусить довести вчинення інкримінованого злочину відносно кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб (факт спільного вчинення декількома особами, які заздалегідь домовилися про спільне його вчинення).

Переправлення через державний кордон України - це дії, спрямовані на переведення, перевезення тощо осіб через умовну лінію, яка визначає межі території України. При цьому всі дії організатора, керівника такого переправлення або особи, яка сприяє йому, можуть бути повністю виконані ще до того, як особи, яких вони переправляють через державний кордон України, перетнули його.

Незаконним переправленням через державний кордон України є у випадках, коли особи переправляються через державний кордон України:

1) будь-яким способом поза відповідними пунктами пропуску;

2) у пунктах пропуску, але без відповідних документів;

3) у пунктах пропуску, але за документами, які містять недостовірні відомості про особу;

4) у пунктах пропуску, але без дозволу відповідних органів влади.

Із суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється з прямим умислом.

Сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України, полягало у тому, що обвинувачений ОСОБА_6 , на автомобілі, що перебував у його користуванні перевозив ОСОБА_9 , в сторону кордону, також надавав йому вказівки, поради, з метою незаконного переправлення, безпечного проїзду, оминаючи блокпости, вчинені групою осіб. На думку суду, сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , доведене письмовими доказами та показами свідка, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, наданими стороною обвинувачення, що були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження, а відтак суд не має підстав не довіряти цим показам. Зокрема, суд зазначає, що свідок ОСОБА_9 вказував на те, що саме обвинувачений ОСОБА_6 перевозив його спочатку до м. Івано-Франківсьв, після приїзду в м. Рахів, зустрів його та перевіз через блок пост в с. Ділове, Рахівського району, до житлового будинку АДРЕСА_5 , звідки, він за допомогою драбини переліз через систему інженерного захисту " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", перейшовши державний кордон України. З огляду на вказане, суд вважає, що доводи сторони захисту про те, що будь - якого сприяння з боку обвинуваченого не було, не знайшли свого підтвердження.

Частиною другою статті 332 КК України встановлюється відповідальність за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища.

Пояснення ОСОБА_6 в ході судового слідства щодо невчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, з поміж яких, протокол пред'явлення осіб для впізнання та фотознімками, відповідно до яких громадянин ОСОБА_9 , як особа, яка мала намір незаконно, поза пунктом пропуску, перетнути державний кордон України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності та протокол пред`явлення автомобіля для впізнання за фотознімками від 19.02.2025фототаблиці до нього, відповідно до яких ОСОБА_9 , повністю відтворив обставини організації ОСОБА_6 , його ( ОСОБА_9 ) переправлення, через державний кордон України, яке мало місце 19.02.2025.

Однак, такі покази, як і інші досліджені у ході судового слідства матеріали кримінального провадження жодним чином не підтверджують наявність в діях ОСОБА_6 корисливого мотиву під час організації переправлення осіб через державний кордон України, оскільки не доводять отримання самим обвинуваченим будь-яких матеріальних благ або іншої користі за вчинення яких-небудь протиправних дій.

Стосовно досліджених в судовому засіданні постанови Рахівського районного суду Закарпатської області про притягнення ОСОБА_9 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, на думку суду, така постанова підтверджує лише факт спроби незаконного перетину державного кордону зазначеною особою. При цьому, свідок в ході допиту, не зазначав про те, що сплачував кошти, що унеможливило встановити наявність корисливого мотиву саме в діях ОСОБА_6 під час організації його переправлення через державний кордон України.

Також під час судового слідства судом не здобуто доказів того, що вилучалися кошти отримані ОСОБА_6 за незаконне переправлення ОСОБА_9 через державний кордон України.

Частиною 3 статті 370 КПК України та частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно ч.2 та ч.4 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

За змістом висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 у справі 366/3050/16-к, згідно із ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, та за умови, що такі дії особи охоплюються обсягом висунутого їй обвинувачення.

Згідно з рекомендаціями, викладеними у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на статті кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини, якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист.

Отже, суд вважає, що така кваліфікуюча ознака в діях обвинуваченого ОСОБА_6 , як «вчинення злочину з корисливих мотивів» не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, натомість в ході судового слідства судом здобуто достатньо доказів того, що ОСОБА_6 сприяв у організації незаконного переправлення ОСОБА_9 , через державний кордон України, вказівками, порадами, наданням засобів, вчинив такі дії способом небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України ( ОСОБА_9 , попри невміння плавати, поліз у річку Тиса, де стрімка течія миттєво збила його з ніг, також порізав руки поки намагався потрапити в Румунію), групою осіб, у зв`язку з чим дії обвинуваченого слід перекваліфікувати із ч.3 на ч.2 ст.332 КК України.

Виходячи з наведеного, невизнання ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст.332 КК України, суд вважає обраним засобом захисту, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тому покази обвинуваченого, надані в ході судового розгляду кримінального провадження, оцінює критично. Крім того, такі покази повністю спростовуються сукупністю доказів, досліджених в ході судового розгляду кримінального провадження.

Також, суд не вбачає підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.332 КК України, оскільки таке не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Стороною захисту в ході судового слідства також неспростовано того факту, що ОСОБА_6 , по прибуттю ОСОБА_9 в м. Рахів, зустрів останнього поблизу вокзалу посадив до автомобіля за кермом якого знаходився, доставив до ділянки автодороги по вул. Сонячна, у с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, де, з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України з Румунією, надав вказівку ОСОБА_9 пройти до подвір`я, поблизу будинку АДРЕСА_5 .

Захисниками не наведено підстав, передбачених ч.1 ст.373 КПК України, для виправдання обвинуваченого та не надано доказів на спростування доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

На думку суду, коли сторона вимагає визнати певні докази недопустимими посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і це не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

Принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень ст.290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд, у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №13-43кс19).

Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена поза розумним сумнівом, оскільки обвинувачений дійсно скоїв протиправні дії за кваліфікуючими ознаками - сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вказівками, порадами, наданням засобів, вчинене способом небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, вчинене групою осіб.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання особі, у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

ОСОБА_6 , до кримінальної відповідальності притягується вперше, що суд враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю другої групи, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на утриманні має одну неповнолітню дитину, на обліку лікарів психіатра та фтизіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи викладене, виходячи з принципів: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , наявності обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, обвинуваченому ОСОБА_6 , слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.332 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 п.1, п.2 та ч.2 п.2 ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і буде достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Санкція ч.2 ст.332 КК України передбачає обов`язкові додаткові покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч.2 ст.332 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд, виходить з наступного.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року у справі № 404/2081/22 зроблено висновок, щодо застосування норми права, передбаченої ст.55 КК України (застосування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю), згідно якого: «згідно з положеннями ст.55 КК України у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення».

У постанові Верховного Суді від 11 березня 2025 року у справі № 149/3010/23 зроблено висновок, що:«якщо додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю передбачене як обов`язкове у санкції статті Особливої частини КК, то призначення цього покарання відбувається й тоді, коли особа, яка вчинила кримінально каране діяння, не обіймала певні посади або не займалася певною діяльністю. Тобто фактично йдеться про обмеження зайняття для особи певних посад або здійснення певної діяльності у майбутньому навіть у тому разі, якщо на момент вчинення кримінального правопорушення особа їх не обіймала чи не займалася певною діяльністю».

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_6 , права займатися діяльністю пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України.

Щодо позбавлення ОСОБА_6 , права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки, як додаткового покарання, суд не знаходить підстав для застосування такого.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, під час ухвалення судового рішення, суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної норми конфіскуються гроші, цінності та інше майно, які були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або призначалися чи використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, крім випадків коли власник чи законний володілець не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Частиною 1 статті 96-1 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цьогоКодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

За положеннями п.3 та п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено,- переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Конвенцією, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається з матеріалів провадження, власник автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» з д.н.з. НОМЕР_8 , органом досудового розслідування не встановлений, проте, що вказаний автомобіль перебував у власності обвинуваченого, прокурором не було доведено. У матеріалах кримінального провадженні відсутній документ (свідоцтво про реєстрацію транпортного засобу, тощо) за яким суд міг би ідентифікувати такий транспортний засіб. При цьому, з довідки про маршрут руху транспортного засобу вбачається, що власником вказаного транспортного засобу є ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_17 ІПН/ЄДРПОУ: НОМЕР_16 . Даних, що вказана особа знала чи могла знати про незаконне використання ОСОБА_6 автомобіля, у суду не має.

З огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Разом із тим, вирішуючи питання щодо спеціальної конфіскації в рахунок держави знаряддя вчинення злочину - автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado 150» з д.н.з. НОМЕР_8 , який не належить ОСОБА_6 , суд враховує викладені вимоги закону і вважає, що в даному випадку спеціальна конфіскація не може бути застосована.

У відповідності до вимог ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі ухвали слідчого судді Рахівського районного суду ОСОБА_49 від 20.02.2025, накладено арешт із забороною на право відчуження, користування та розпорядження, на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події: автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» з д.н.з. НОМЕР_8 , яким на момент вчинення злочину володів та користувався громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , прож. АДРЕСА_8 ; мобільний телефон марки iPhone 15 Pro Max ІМЕІ 1 - НОМЕР_11 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки ОРРО білого кольору у заблокованому стані, які належать ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «СРН1991» ІМЕІ НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, арешт майна, накладений на підставі вищевказаних ухвал слідчого судді по вступу вироку в законну силу підлягає скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

В ході досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, з визначенням розміру альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка внесена заставодавцем ОСОБА_50 , відповідно до квитанції №40 від 20.02.2025.

Разом з цим, у судових дебатах прокурор просила обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу, повернувши заставодавцю внесену заставу у розмірі 242 240 гривень. В обгрунтування такої позиції послалася на той факт, що ОСОБА_6 , як особа з інвалідністю другої групи, має право на безперешкодний перетин державного кордону в умовах воєнного стану, що підтверджується інформацією з ІНФОРМАЦІЯ_14 про перетин державного кордону, а також він є місцевим жителем Рахівського району, який пов'язаний з організацією незаконного перетину кордону, йому відомо місця, де можна незаконно перейти кордон України з Румунією, поза пунктами пропуску, отже існує ризик, що обвинувачений може переховуватися від виконання вироку, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та вдатися до втечі з території України.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд, вважає за необхідне зазначити наступне.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідка та іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, суд, враховуючи вищенаведені норми процесуального законодавства, вважає, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених у ст.177 КПК України.

Окрім цього, суд також враховує те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 в ході судового слідства була задовільною, він з`являвся у всі судові засідання, виконував всі обов`язки покладені на нього відповідно до ухвали слідчої судді. Отже, суд приходить до висновку, що до вступу вироку у законну силу, для обвинуваченого ОСОБА_6 , достатнім запобіжним заходом буде застава визначена ухвалою слідчої судді ОСОБА_51 від 20.02.2025.

Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, обраний відповідно до ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_49 від 20.02.2025, стосовно ОСОБА_6 , у виді застави, до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

Заставу у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, внесену 20 лютого 2025 року, (квитанція на розрахунковий рахунок ІНФОРМАЦІЯ_26 НОМЕР_20 , код отримувача НОМЕР_21 , призначення платежу "грошова застава за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 по справі №305/535/25) по вступу вироку у законну силу - повернути ОСОБА_52 , як заставодавцю.

Арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчої судді ІНФОРМАЦІЯ_9 (справа №305/535/25, провадження 1-кс/305/68/25) від 20.02.2025, по вступу вироку в законну силу - скасувати.

Речові докази:автомобіль марки «Toyota Land Cruiser Prado 150» з д.н.з. НОМЕР_8 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , по вступу вироку в законну силу - залишити йому як користувачу; мобільний телефон марки «iPhone 15 Pro Max IMEI НОМЕР_22 , IMEI 2 - НОМЕР_12 , мобільний телефон марки «OPPO» білого кольору у заблокованому стані, що знаходиться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_27 , по вступу вироку в законну силу, повернути власнику - ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «ОРРО» моделі «СРН1991» ІМЕІ НОМЕР_10 , що знаходиться на зберіганні у кімнаті для зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_27 , по вступу вироку в законну силу, повернути власнику - ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1