Провадження 1-кп/522/3475/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання прокурора Київської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та про продовження строку дії обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, яке внесено 04.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, м. Єреван, особу без громадянства, вірменина, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Російської Федерації, Амурської обл., м. Тинда, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Республіки Молдови, м. Тараклія, громадянина Республіки Молдови, молдованина, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ;

обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, суд, -

УСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується.

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 03 жовтня 2025 року стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.12.2025 року із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень.

Та ухвалою судді Приморського районного суду міста Одеси від 03 жовтня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено дії обов`язків передбачених ч.5 ст. 198 КПК України до 03.12.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Враховуючи те, що до суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладено на обвинуваченого ОСОБА_9 , у підготовчому судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

ІІ. Позиція і клопотання учасників судового провадження.

1. Клопотання прокурора.

Прокурор подала до суду письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою строком на 60 днів з альтернативою визначення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, а також продовження існуванням ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор подала до суду письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під вартою строком на 60 днів з альтернативою визначення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, а також продовження існуванням ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 може: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, прокурор звернулась до суду з письмовим клопотаннями про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які покладено на обвинуваченого ОСОБА_9 , зазначивши, що на момент проведення судового засідання ризики продовжують існувати та продовження строку дії обов`язків необхідно з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігання настання ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2. Позиція сторін щодо заявленого клопотання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, просив суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора. У своїх поясненнях він зазначив, що ОСОБА_7 добровільно припинив учинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність у нього наміру ухилятися від слідства чи суду або продовжувати протиправну діяльність. Адвокат наголосив, що прокурором не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, твердження про можливість учинення нових злочинів є непідтвердженим та неправомірним припущенням, оскільки відсутні будь-які докази намірів ОСОБА_7 повторно вчиняти кримінальні правопорушення. Захисник вказав, що посилання сторони обвинувачення на можливість впливу ОСОБА_7 на свідків є безпідставним, оскільки така можливість теоретично існує не лише зараз, але існувала й раніше, проте жодних відомостей про намагання вплинути на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню не встановлено. Крім того, адвокат зазначив, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації на території м. Одеси, а також міцні соціальні зв`язки, раніше не вів аморального способу життя, працював у сфері таксі, що характеризує його з позитивного боку та свідчить про стабільний соціальний статус. Окремо захисник звернув увагу, що розмір застави, визначений прокурором, є непомірним, та просив суд обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт, або зменшити розмір застави до меж, встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України, від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 , у підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора. У своїх поясненнях він наголосив, що клопотання прокурора є формальним, оскільки сторона обвинувачення не обґрунтувала наявність жодного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Щодо твердження прокурора про відсутність соціальних зв`язків у ОСОБА_8 , захисник звернув увагу суду, що у залі судового засідання присутні батько та мати обвинуваченого, що саме по собі підтверджує міцні сімейні та соціальні зв`язки. Захисник також звернув увагу, що ОСОБА_8 перебуває під вартою вже вісім місяців, при цьому його вина не доведена, а сторона обвинувачення не навела вагомих підстав для продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу. Окремо адвокат зазначив, що прокурор, визначаючи розмір застави у 300 прожиткових мінімумів, не обґрунтував винятковість застосування такого розміру, як того вимагає ч. 5 ст. 182 КПК України. Крім того, така сума є очевидно непомірною для родини обвинуваченого: батько є особою з інвалідністю, мати пенсіонерка, сім`я є внутрішньо переміщеними особами з м. Покровськ, що в сукупності свідчить про неможливість внесення застави у запропонованому прокурором розмірі. У зв`язку з викладеним захисник ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із покладенням відповідних процесуальних обов`язків, або, як альтернативу, визначити розмір застави на рівні 50 прожиткових мінімумів.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника, а також просив зменшити розмір застави та заперечував щодо заявлених клопотань прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_5 вирішення клопотання прокурора про продовження обов`язків обвинуваченому ОСОБА_9 поклали на розсуд суду.

ІІІ. Положення закону, яким керувався суд

За змістом ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За змістом положень глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 315 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

ІV. Висновки та мотиви суду.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши надане клопотання прокурора та заперечення захисників, суд доходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на таке.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченому кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Також, суд враховує той факт, що ОСОБА_7 інкримінується тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду з метою уникнення відповідальності як кримінальної так і цивільної.

Окрім того, враховуючи те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання , у зв`язку із чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані обвинувачені, свідки, які підлягають безпосередньому допиту судом, суд вважає, що в даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_7 на свідків, шляхом їх залякування з метою зміни, викривлення або відмови від наданих ними показань.

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, який є тяжким злочином, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою, те, відсутнє підтвердження постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, відсутність на теперішній час відомостей про постійну роботу і джерело доходів на території України.

Таким чином, враховуючи вищевикладені у їх сукупності, стосовно обвинуваченого, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що було доведено прокурором у судовому засіданні та не спростовано стороною захисту.

За таких обставин суд вважає клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо визначення розміру застави суд зазначає таке.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з вимогами ч. 5 статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, законодавець передбачає можливість відступу від зазначених меж: у виключних випадках, коли слідчий суддя або суд встановить, що застава у межах, встановлених ч. 5 статті 182 КПК України, не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. У такому разі застава може бути визначена у розмірі, що перевищує вісімдесят або триста прожиткових мінімумів відповідно.

Однак, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що підстав для застосування приписів ч. 5 статті 182 КПК України у цьому випадку не існує.

Прокурор не довів наявності таких ризиків чи обставин, які б обґрунтовували необхідність визначення застави у розмірі, що перевищує передбачені законом межі. У зв`язку з цим суд не вбачає правових підстав для застосування збільшеного розміру застави.

За таких обставин суд вважає, що він має право скористатися своїм диспозитивним правом, зазначеним частиною 4 статті 183 КПК України, та визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 151 400 грн 00 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 копійок), здатна буде забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та відповідає матеріальному стану обвинуваченого.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши надане клопотання прокурора та заперечення захисників, суд доходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, оскільки, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, ступінь яких не зменшився, та інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, зважаючи на таке.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст.177 КПК.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченому кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Також, суд враховує той факт, що ОСОБА_8 інкримінується тяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Вищезазначені обставини дають підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе переховування обвинуваченого ОСОБА_8 від суду з метою уникнення відповідальності як кримінальної так і цивільної.

Окрім того, враховуючи те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового засідання , у зв`язку із чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК України, не допитані обвинувачені, свідки, які підлягають безпосередньому допиту судом, суд вважає, що в даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_8 на свідків, шляхом їх залякування з метою зміни, викривлення або відмови від наданих ними показань.

Суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, який є тяжким злочином, а саме організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою, те, відсутнє підтвердження постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, відсутність на теперішній час відомостей про постійну роботу і джерело доходів на території України.

Таким чином, враховуючи вищевикладені у їх сукупності, стосовно обвинуваченого, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що було доведено прокурором у судовому засіданні та не спростовано стороною захисту.

За таких обставин суд вважає клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо визначення розміру застави суд зазначає таке.

Так, з положень ч. 3 ст. 183 КПК України, вбачається, що суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з вимогами ч. 5 статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до восьмидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, законодавець передбачає можливість відступу від зазначених меж: у виключних випадках, коли слідчий суддя або суд встановить, що застава у межах, встановлених ч. 5 статті 182 КПК України, не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину. У такому разі застава може бути визначена у розмірі, що перевищує вісімдесят або триста прожиткових мінімумів відповідно.

Однак, дослідивши клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що підстав для застосування приписів ч. 5 статті 182 КПК України у цьому випадку не існує.

Прокурор не довів наявності таких ризиків чи обставин, які б обґрунтовували необхідність визначення застави у розмірі, що перевищує передбачені законом межі. У зв`язку з цим суд не вбачає правових підстав для застосування збільшеного розміру застави.

За таких обставин суд вважає, що він має право скористатися своїм диспозитивним правом, зазначеним частиною 4 статті 183 КПК України, та визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застава у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 151 400 грн 00 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 копійок), здатна буде забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та відповідає матеріальному стану обвинуваченого.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку обов`язків покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 суд зазначає таке.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 продовжено дію обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком до 03.12.2025 року.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Також, суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, який є тяжким злочином, а саме сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні відомості, які б перешкоджали триманню його під вартою, те, що відсутнє підтвердження постійного місця проживання, є громадянином іншої держави, раніше не судимий, відсутність на теперішній час відомостей про постійну роботу і джерело доходів на території України.

На теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, а тому, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_9 , покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто з метою запобігання ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є необхідність у продовжені строку обов?язків покладених на ОСОБА_9 .

Суд вважає за доцільне продовжити на два місяці обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк покладення обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою на визначений час;

- ??не виїжджати за межі Одеської області без дозволу суду; ??

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, зокрема й тимчасово здійсненого у разі евакуації;

- ??утримуватися від особистого спілкування, зі свідками по кримінальному провадженню № 0000075; ??

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити частково.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , задовольнити.

Застосований до обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кожного з них окремо, запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 29 січня 2026 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 151 400 грн 00 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 копійок).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі 1-кп/522/3475/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4)утримуватися від спілкування із іншими обвинуваченими, потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, окрім суду, прокурорів та своїх захисників у цьому провадженні;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 151 400 грн 00 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 копійок).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , провадження по справі 1-кп/522/3475/25.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із іншими обвинуваченими, потерпілими, свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин кримінального правопорушення, окрім суду, прокурорів та своїх захисників у цьому провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Продовжити на два місяці обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк покладення обов?язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до суду за кожною вимогою на визначений час;

2) ??не виїжджати за межі Одеської області без дозволу суду; ??

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, зокрема й тимчасово здійсненого у разі евакуації;

4) ??утримуватися від особистого спілкування, зі свідками по кримінальному провадженню № 0000075; ??

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії ухвали суду в частині продовження щодо кожного з обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою становить до 29 січня 2026 року.

Строк дії ухвали суду в частині покладення обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 становить до 01 лютого 2026 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали. В іншій частині ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1