ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-сс/818/1327/25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме власника майна ОСОБА_7 , належним чином повідомленої про розгляд справи, від якої надійшла заява про розгляд справи без неї, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 08.10.2025, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000754 від 09.07.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.358 КК України, та було накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 30.09.2025 за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone», білого кольору із сім картою всередині із зазначеним номером на ній « НОМЕР_1 »; персональний комп`ютер з ім`ям комп`ютера «DESKTOP-0BEAI08» у корпусі чорного кольору із змістом всередині, яке належить ОСОБА_7 .

Місцем зберігання вилученого майна визначено слідчий відділ Управління СБ України в Харківській області.

Встановлено стороні обвинувачення строк до 19.10.2025 включно, протягом якого необхідно (за потреби) провести слідчі (розшукові) дії в обсязі, достатньому для досягнення мети кримінального провадження з майном ОСОБА_7 , вилученим 30.09.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вилучивши інформацію, що стосується кримінального провадження, за винятком інформації, що належить до категорії адвокатської таємниці, щодо діяльності останньої, яка не пов`язана з обставинами, які відповідно до ст. 91 КПК України належать до кола доказування у цьому кримінальному провадженні.

Зобов`язано сторону обвинувачення не пізніше 20.10.2025 передати майно ОСОБА_7 , вилучене 30.09.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання особі, у якої воно було вилучено, попередивши таку особу про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України, довівши до її відома вимогу необхідності збереження вказаного майна.

Контроль за виконанням ухвали покладено на процесуального керівника у кримінальному проваджені.

Доведено до відома керівника органу досудового розслідування та компетентного керівника органу прокуратури інформацію про наявність Висновку про порушення прав та гарантій адвокатської діяльності слідчими слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області від 03.10.2025 для вжиття заходів у межах повноважень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, власник майна ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки завчасне залучення представника Ради адвокатів до проведення слідчої дії не було забезпечене, у зв`язку з чим дії слідчих порушили гарантії адвокатської діяльності.

Просить врахувати, що вилучення комп`ютера та мобільного телефону, на яких міститься інформація, що є адвокатською таємницею, отримання доступу до документів, які містять адвокатську таємницю, а також проведення цього обшуку загалом перешкоджають здійсненню професійної діяльності.

Крім того, звертає увагу на те, що під час візуального огляду не було виявлено жодних файлів, які мають відношення до кримінального провадження. Водночас слідчий самостійно ухвалив рішення про вилучення техніки, посилаючись виключно на те, що комп`ютер має ідентифікатори (а саме ім`я пристрою, номер), які, на його думку, дають підстави для такого вилучення.

Наголошує на тому, що ухвала слідчого судді про проведення обшуку не містить жодних посилань на конкретний номер комп`ютера як на об`єкт, що підлягає вилученню.

Пояснює, що слідчий не зазначив, які саме відомості може містити комп`ютер, що мають значення для кримінального провадження, пославшись на таємницю досудового розслідування.

До того ж ОСОБА_7 вважає, що її причетність до подій, які є предметом розслідування, є сумнівною.

Звертає увагу на висновок Комітету захисту прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності в Харківській області про грубе порушення прав та гарантій адвокатської діяльності, що мало місце при проведенні слідчої дії з порушенням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» за місцем постійного проживання адвокатки

ОСОБА_7 .

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні за допомогою відеоконференції брав участь прокурор ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги власника майна з огляду на те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою.

Крім того, ОСОБА_7 про дату та час розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явилася. Перед початком судового засідання від неї надійшла заява з проханням розгляд апеляційної скарги проводити без її участі.

Беручи до уваги те, що прокурор не заперечував проти проведення розгляду апеляційної скарги без участі власника майна, а також те, що остання про дату та час розгляду апеляційної скарги була повідомлена належним чином, але на особистій участі не наполягала, враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності ОСОБА_7 .

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000754 від 09.07.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.358 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури.

За даними досудового розслідування, громадянка України ОСОБА_7 , діючи спільно у групі з невстановленими на теперішній час особами, на території Харківського регіону впродовж 2025 року вчиняє дії, направлені на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в умовах воєнного стану шляхом збуту військовозобов`язаним громадянам України чоловічої статі підроблених паспортів та посвідчень водія іноземних країн, які останні використовують з метою безперешкодного переміщення територією України, а саме пред`явлення компетентним органам при здійснення ними перевірочних мобілізаційних заходів, тим самим уникаючи виконання військового обов`язку.

30.09.2025 в період часу з 09 год. 59 хв. по 14 год. 06 хв. на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м.Харкова від 23.09.2025 (справа №643/16170/25, провадження №1-кс/643/5349/25) проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, в ході проведення обшуку за вказаною адресою виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone», білого кольору із сім картою всередині із зазначеним номером на ній « НОМЕР_1 »; персональний комп`ютер з ім`ям комп`ютера «DESKTOP-0BEAI08» у корпусі чорного кольору із змістом всередині.

30.09.2025 постановою слідчого вказані предмети та речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурором було підготовлено клопотання про арешт майна, яке 01.10.2025 направлено на адресу Салтівського районного суду м.Харкова для подальшого розгляду.

Так, 06.10.2025 до Салтівського районного суду м.Харкова надійшло вказане клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 , в якому він просить накласти арешт на: мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone», білого кольору із сім картою всередині із зазначеним номером на ній « НОМЕР_1 »; персональний комп`ютер з ім`ям комп`ютера «DESKTOP-0BEAI08» у корпусі чорного кольору із змістом всередині.

Прокурор у поданому клопотанні зазначає, що у даному випадку арешт майна накладається з метою збереження речових доказів, як це передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України, оскільки вилучені під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 предмети містять інформацію, що має значення для розслідування вказаного кримінального провадження, можуть мати на собі слідову та (або) іншу інформацію, що має доказове значення або містить інші відомості, що можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження в сукупності з іншими доказами. Крім цього, засоби мобільного зв`язку, комп`ютерна техніка можуть містити відомості про способи здійснення протиправної діяльності, а також інформацію про інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень та яким в подальшому може бути повідомлено про підозру. Вказані предмети можуть бути в подальшому об`єктами слідчих дій, в тому числі експертних досліджень. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення (здійснення спілкування з використанням технічних пристроїв), вилучення та дослідження вказаних речей є обґрунтовано необхідним для встановлення всіх обставин кримінального провадження. Крім того, зазначає, що дозвіл на вилучення вказаних речей був передбачений у відповідній ухвалі слідчого судді. Прокурор вважає, що незастосування арешту може призвести до псування, зникнення, знищення чи передачі речових доказів, які зберегли сліди злочину або містять відомості, що можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України регламентовано, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Абзацом 2 частини 10 статті 170 КПК України встановлено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що вищевказане майно може відповідати критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_7 для можливого використання речей як доказів у кримінальному провадженні №0000754 від 09.07.2025.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, особою, яка є власником майна ОСОБА_7 , не надано, та колегією суддів не встановлено.

При цьому, відповідаючи на доводи апеляційної скарги, які полягають у тому, що вилучення комп`ютера та мобільного телефону, на яких міститься інформація, що є адвокатською таємницею, отримання доступу до документів, які містять адвокатську таємницю, а також проведення цього обшуку загалом перешкоджають здійсненню професійної діяльності, колегія суддів зазначає наступне.

Адвокат, як і будь-яка інша особа, може бути причетним до вчинення кримінального правопорушення, проте законодавцем встановлені гарантії, які мають бути дотримані при накладенні арешту на майно такої особи, зокрема, що стосуються збереження адвокатської таємниці.

Слідчим суддею у оскаржуваній ухвалі встановлено стороні обвинувачення строк до 19.10.2025 включно, протягом якого необхідно (за потреби) провести слідчі (розшукові) дії в обсязі, достатньому для досягнення мети кримінального провадження з майном ОСОБА_7 , вилученим 30.09.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , вилучивши інформацію, що стосується виключно кримінального провадження, за винятком інформації, що належить до категорії адвокатської таємниці, щодо діяльності останньої, яка не пов`язана з обставинами, які відповідно до ст. 91 КПК України належать до кола доказування у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим колегія суддів не вбачає втручання в діяльність ОСОБА_7 як адвоката чи перешкоджання в будь-якій формі здійснення її професійної діяльності.

Крім того, ухвалою Салтівського районного суду м.Харкова від 08.10.2025 було зобов`язано сторону обвинувачення не пізніше 20.10.2025 передати майно ОСОБА_7 , вилучене 30.09.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання особі, у якої воно було вилучено, попередивши її про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України, довівши до її відома вимогу необхідності збереження вказаного майна.

Враховуючи це, мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone», білого кольору із сім картою всередині із зазначеним номером на ній « НОМЕР_1 »; персональний комп`ютер з ім`ям комп`ютера «DESKTOP-0BEAI08» у корпусі чорного кольору із змістом всередині, буде передано власнику на відповідальне зберігання після проведення слідчих (розшукових) дій в обсязі, достатньому для досягнення мети кримінального провадження.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив забезпечення збереження речових доказів як це передбачено п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Як регламентовано статтею 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст.170174 КПК України, та, згідно з ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному, чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнуто цілей застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів і становить самостійну правову підставу для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна і, на відміну від двох останніх підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує можливість арешту такого майна з особою підозрюваного.

При цьому, колегія суддів наголошує, що вказаний захід є тимчасовим, а тому у подальшому його власник чи володілець має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно з положеннями ст.174 КПК України.

У своїй апеляційній скарзі власник майна наголошує на тому, що заздалегідь не було забезпечено залучення представника Ради адвокатів до проведення слідчої дії.

Проте, колегія суддів зазначає, що вказані доводи апелянта не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, як вбачається з протоколу обшуку від 30.09.2025, обшук було проведено з участю ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , оперуповноважених УСБУ в Харківській області та представника Ради адвокатів Харківської області ОСОБА_9 . Більш того, у протоколі зазначено, що було повідомлено Раду адвокатів Харківської області та обшук розпочато лише після приїзду їхнього представника ОСОБА_9 , тобто жодні речі без її участі у ОСОБА_7 не вилучалися.

В той же час колегія суддів констатує, що законодавцем у ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» чітко не встановлено строк, за який саме до початку процесуальної дії має бути повідомлений представник ради адвокатів. Водночас сам факт повідомлення і участь такого представника свідчать про відсутність підстав визнавати арешт майна необґрунтованим.

Разом з цим, слідчим суддею було доведено до відома керівника органу досудового розслідування та компетентного керівника органу прокуратури інформацію про наявність Висновку про порушення прав та гарантій адвокатської діяльності слідчими слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області від 03.10.2025 для вжиття заходів у межах повноважень.

Доводи, які полягають в тому, що слідчий самостійно ухвалив рішення про вилучення техніки, не беруться до уваги апеляційним судом, оскільки під час обшуку 30.09.2025 слідчим вилучене саме те майно, дозвіл на відшукання якого міститься в ухвалі слідчого судді Салтівського районного суду м.Харкова від 23.09.2025 (справа №643/16170/25, провадження №1-кс/643/5349/25).

Зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000754 від 09.07.2025, та, як вказав прокурор, засоби мобільного зв`язку й комп`ютерна техніка можуть містити відомості про способи здійснення протиправної діяльності, а також інформацію про інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень і яким в подальшому може бути повідомлено про підозру, а томутвердження апелянта про відсутність підстав для арешту вказаного майна не має правового підґрунтя.

Доводи апелянта про сумнівність її причетності до обставин, що є предметом розслідування, не підлягають оцінці судом апеляційної інстанції у межах розгляду цього питання, оскільки не стосуються предмета апеляційного перегляду.

Колегія суддів констатує, що всі інші доводи апеляційної скарги також не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновків слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на зазначене апелянтом майно, а ґрунтуються лише на суб`єктивних оціночних судженнях з ігноруванням об`єктивних відомостей.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги власника майна стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними і не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.170-175, ст.ст.392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Салтівського районного суду м.Харкова від 08.10.2025 про задоволення клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000754 від 09.07.2025 та накладення арешту на майно, докладно перелічене в ухвалі слідчого судді, залишити без змін.

Апеляційну скаргу власника майна, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст. 424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

____________ _____________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4