УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

19 листопада 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Зміст поданої скарги

14.11.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.

З її змісту вбачається, що заявник 10.11.2025 надіслав на електронну пошту Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) заяву про злочин, вчинений військовими посадовими особами різних військових частин, армійським корпусом, генеральним штабом та посадовими особами Збройних Сил України злочинній змові з посадовими особами ДБР та СБУ.

Попри обов`язок визначений ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відомості за заявою не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР). Жодного витягу з ЄРДР або повідомлення про початок досудового розслідування йому не надано.

Така бездіяльність посадових осіб НАБУ порушує його права як заявника, передбачені КПК та Конституцією України.

А тому, він просить визнати бездіяльність посадових осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР протиправною; зобов`язати уповноважених посадових осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості, викладені у його заяві про злочин, направленій до НАБУ.

(2) Позиції учасників провадження

Заявник ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Вказав, що він звернувся до НАБУ з заявою в якій виклав доводи щодо вчиненого, на його думку, кримінального правопорушення стосовно посадових осіб військових частин, армійського корпусу, генерального штабу та Збройних Сил України злочинній змові з посадовими особами ДБР та СБУ. Відомості за заявою підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР, однак їх внесено не було, що є бездіяльністю уповноваженої особи НАБУ.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

До суду надійшли письмові заперечення особи, уповноваженою діяти від імені НАБУ ОСОБА_5 . Вказує, що заявником не наведено достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ. Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , а скаргу розглянути без участі представника НАБУ за наявними письмовими запереченнями.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для її розгляду.

(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).

Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).

Крім цього, відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

У випадку, якщо зі змісту заяви про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ній, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі заяви не мають вноситися до ЄРДР.

Разом з тим, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (стаття 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.

Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані скаржником матеріали.

Установлено, що ОСОБА_4 звернувся до НАБУ з заявою про злочин.

У ній він вказав, що він начальник Адміністративної групи штабу 158 бригади, 29.05.2025 о 9-45 згідно електронної реєстрації прибув на ВЛК до Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військово-клінічний госпіталь», що завірено гербовою печаткою цієї установи на направленні.

Усупереч чинного законодавства, ВЛК проведено не було, йому відмовлено в законному праві пройти ВЛК та визначити ступінь придатності до служби. З зазначених питань він звернувся до ДБР міста Києва. Згідно їх злочинної відповіді порушення чинного законодавства вони не вбачають.

Службова та медична характеристика обов`язково надаються перед реєстрацією на проходження ВЛК. Однак, фактична відсутність даних документів на момент реєстрації на ВЛК є підставою для не проведення ВЛК.

Не проведення ВЛК у посадової особи штабу бригади, що має психіатричне захворювання, не встановлення ступеню придатності до проходження служби, порушення вимог уставних наказів Міністерства Оборони України несе ознаки порушення статей 111, 364 КК України

Повторна електронна реєстрація на проходження ЦВЛК у місті Києві на 03.07.2025 на 11-40 , не дала змоги отримати повторне направлення на ВЛК від військової частини, у зв`язку з задіянням підрозділу у безпосередній участі у бойових діях.

Він не проходив ВЛК більше року, останнє ВЛК пройдене у вересні 2023 у Запоріжжі.

Порушено установчі накази Міністерства Оборони України та інші нормативно-правові акти та закони України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить висновку, що у заяві не міститься конкретних фактичних відомостей та обставин відомих заявнику, що вказували або могли б свідчити про вчинення тих злочинів, про які йдеться у ній. Зокрема, і злочину передбаченого ст. 364 КК України (зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб).

Об`єктивна сторона цього злочину має три обов`язкові ознаки: діяння (тобто використання влади чи службового становища, що полягає у певних діях або бездіяльності суб`єкта); наслідки (тобто певна завдана шкода); причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Заявник у своїй заяві робить лише голослівні припущення, які ґрунтуються на його суб`єктивній оцінці, оскільки злочинність дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, ґрунтуються на абстрактних доводах та мають характер припущення про можливе існування певних обставин, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.

Слідчий суддя звертає увагу, що внесення до ЄРДР відомостей щодо ймовірного вчинення злочинів в умовах, коли така інформація не може бути відповідним чином перевірена, не відповідає завданням кримінального законодавства та кримінального провадження. А тому, абстрактні відомості не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі конкретних та достатніх фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

У протилежному випадку, це б призвело до розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення. Як наслідок, це б не дозволило концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень. Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені у статті 2 КПК.

Фактично в заяві йдеться про незгоду заявника з відмовою у проходженні ним ВЛК.

Заявник ані в заяві, ані в судовому засіданні не зміг обґрунтувати, які ж саме наслідки було завдано внаслідок нібито вчинення цих злочинів, у тому числі, для кваліфікації діянь за ст. 364 КК України.

З урахуванням того, що у заяві не зазначено достатніх відомостей, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя доходить висновку, що подана скарга є необґрунтованою. Отже, вона не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

- відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1