ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2025 слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002352 від 26.09.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи подане клопотання, прокурор зазначає, що Оболонським УП ГУНП у м.Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002352 від 26.09.2025, в ході якого встановлено, що 19.08.2025 між фізичною-особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір оренди №А00203224 від 19.08.2025. Предметом вказаного договору є передача в платне тимчасове користування будівельного та іншого обладнання за визначену плату. Додатком до договору оренди обладнання № А00203224 від 19.08.2025 є Акт передачі обладнання у тимчасове користування №ГЮ000008519 від 20.08.2025, відповідно до якого визначено вартість обладнання, що становить 668 126,40 грн. Згідно вказаного акту ОСОБА_5 було передано наступне обладнання: клин - 24 шт.; розкос - 12 шт.; щит 900х1500.G - 88 шт.; щит 150х1500x6.В - 8 шт.; щит універсальний 600х1500 -8 шт.; щит 300х1500 - 8 шт.; кут зовнішній 1500 - 6 шт.; схватка - 30 шт.; натягувач 245.G (ст) - 60 шт.; стяжка L=750 мм - 200 шт.; гайка фланцева ф90 «PSM» - 460 шт.; скоба-замок - 500 шт.; штифт - 24 шт.; кут внутрішній 1500 - 2 шт. Вищевказані документи підтверджують факт отримання ОСОБА_6 будівельного обладнання, призначеного для формування опалубки - тимчасової або постійна допоміжна конструкція з різних матеріалів, що використовується в будівництві для надання свіжому бетону або розчину потрібної форми, розмірів та положення в просторі.

Прокурор у клопотанні вказує, що ОСОБА_5 отримав вищевказане обладнання для опалубки зі складу, який розташований за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 20а та для його отримання використовував вантажний автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 . При цьому, ОСОБА_5 з 17.09.2025 року перестав відповідати на телефонні дзвінки орендодавця ОСОБА_4 .

Крім того, зі змісту клопотання вбачається, що 04.09.2025 між фізичною-особою-підприємцем ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладено договір оренди №А00204097 від 04.09.2025. Предметом вказаного договору є передача в платне тимчасове користування будівельного та іншого обладнання за визначену плату. Додатком до договору оренди обладнання №А00204097 від 04.09.2025 є Акт передачі обладнання у тимчасове користування №ГЮ000009262 від 05.09.2025, відповідно до якого визначено вартість обладнання, що становить 1 318 362,54 грн. Згідно вказаного акту гр. ОСОБА_5 було передано наступне обладнання: балка під опалубку (дов. 3,9 м) - 35 шт.; балка під опалубку (дов. 1,9 м) - 30 шт.; стійка монтажна RBG 3.5 - 200 шт.; тринога для стійок монтажних - 80 шт.; корона (головка) фарбована - 150 шт.; фанера 1250*2500*21 мм - 65 шт.; балка під опалубку (дов. 2,45 м) - 150 шт. Вищевказані документи підтверджують факт отримання ОСОБА_7 будівельного обладнання, призначеного для формування опалубки - тимчасової або постійна допоміжна конструкція з різних матеріалів, що використовується в будівництві для надання свіжому бетону або розчину потрібної форми, розмірів та положення в просторі.

Прокурор зазначає, що стороною обвинувачення встановлено, ОСОБА_7 отримав вищевказане обладнання для опалубки зі складу, який розташований за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 20а та для його отримання також використовував вантажний автомобіль з державним номерним знаком НОМЕР_1 . При цьому, ОСОБА_7 після отримання вищевказаного обладнання перестав відповідати на телефонні дзвінки ОСОБА_4 .

Зі змісту клопотання вбачається, що 02.10.2025 на підстави ухвали слідчого суду Оболонського районного суду міста Києва було проведено обшук на території земельної ділянки з кадастровим номером: :75:796:0014, в ході проведення якого було вилучено будівельне обладнання, яке належить ОСОБА_4 , а саме: стійка монтажна RBG 3.5 - 120 шт. та металевий піддон до вказаних стійок (синього кольору) - 4 шт.; фанера 1250*2500*21 мм - 50 шт.

Також допитано в якості свідка власника земельної ділянки з кадастровим номером: :75:796:0014 - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час допиту повідомив, що вищевказане будівельне обладнання він отримав від особи на ім`я ОСОБА_9 та його товариша на ім`я ОСОБА_10 та за дане обладнання заплатив грошові кошти в сумі 550 тис. грн та 401,4 тис. грн.

Крім того, прокурор у клопотанні посилається на те, що 02.10.2025 за добровільною згодою власника ОСОБА_8 , було проведено огляд земельної ділянки за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, кадастровий номер якої - :03:116:0755, в ході огляду було вилучено: клин - 24 шт.; розкос - 12 шт., щит 900х1500.G - 88 шт., щит 150х1500x6.В - 8 шт., щит універсальний 600х1500 -8 шт., щит 300х1500 - 8 шт., кут зовнішній 1500 - 6 шт., схватка - 30 шт., натягувач 245.G (ст) - 60 шт.; стяжка L=750 мм - 200 шт., гайка фланцева ф90 «PSM» - 222 шт., скоба-замок - 500 шт., штифт - 24 шт., кут внутрішній 1500 - 2 шт.

Вказане вилучене майно ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Прокурор у клопотанні посилається на те, що 02.10.2025 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_13 , в ході якого було виявлено та вилучено, серед іншого, мобільний телефон марки «Tecno», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , та мобільного телефону марки «Iphone 10» у корпусі білого кольору.

Постановою слідчого від 03.10.2025 вищевказане майно визнано речовими доказами.

Враховуючи, що вказане майно органом досудового розслідування визнано речовими доказами у кримінальному провадженні відповідно до положень ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів, попередження незаконного приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна та інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, на переконання прокурора, відповідно до вимог статей 167, 170 КПК України існують достатні підстави для накладення арешту на майно, що було вилучене в ході проведення слідчої (розшукової) дії, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В судове засідання прокурор не з`явився. До суду надійшла заява прокурора ОСОБА_14 , в якій останній просить розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Власник майна та його представник, будучи попередженими про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явились, жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи у суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки прокурора та власника майна обов`язковою не має, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності осіб, що не з`явились.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002352 від 26.09.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України.

02.10.2025 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК України, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_13 , в ході якого було виявлено та вилучено, серед іншого, мобільний телефон марки «Tecno», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , та мобільного телефону марки «Iphone 10» у корпусі білого кольору.

03.10.2025 вилучене в ході проведення за адресою: АДРЕСА_2 , обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_13 , майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

06.10.2025 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва №756/15818/25 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_13 , який було проведено 02.10.2025.

Відповідно до поштового штампу на конверті, 03.10.2025 прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а тому слідчий суддя вважає, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами. Зокрема частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном будь-кому і будь-яким чином з метою забезпечення збереження речових доказів задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Втручання держави в право на мирне володіння майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а також враховуючи, що обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 98, 100, 107, 131, 132, 171-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0002352 від 26.09.2025, а саме:

- вилучене в ході проведення 02.10.2025 за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Tecno», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 та мобільного телефону марки «Iphone 10» у корпусі білого кольору.

Заборонити користування, відчуження та розпоряджання будь-кому і будь-яким чином вказаним майном.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1