Справа №678/1865/25
Провадження №1-кп-678-12/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000186 від 17.10.2025 року про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, вальника лісу 6 розряду Пархомовецького лісництва Хмельницького над лісництва філії «Подільський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України», інвалідності немаючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_9 в порушення вимог ст.28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, систематично, а саме: 29.08.2025 року близько 08 год. 00 хв., 09.10.2025 року близько 17 год. 00 хв., та 16.10.2025 року близько 15 год. 10 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння психологічних страждань потерпілій та усвідомлюючи їх настання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, яке виразилося у висловлюванні щодо неї нецензурними, образливими словами, погрозами фізичною розправою та спричинення тілесних ушкоджень, за що, ОСОБА_9 відповідно до постанов Летичівського районного суду Хмельницької області від 08.09.2025 року у справі №678/1402/25, від 23.10.2025 року у справі №678/1634/25, від 30.10.2025 у справі №678/1664/25, було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.173-2 та ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Так, 29.08.2025 року, близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке виразились у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та шарпанні за верхній одяг, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

Окрім цього, 09.10.2025 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_10 , яке виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою, внаслідок чого була завдано шкоди її психічному здоров`ю.

У зв`язку із цим, згідно ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та з урахуванням існування безпосередньої загрози життю та здоров`ю постраждалої особи, щодо ОСОБА_9 було винесено терміновий заборонний припис серії АА №126830 від 09.10.2025 року строком на 10 діб із забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

В подальшому, 16.10.2025 року, близько 15 год. 10 хв. ОСОБА_9 , незважаючи на заходи впливу від працівників поліції та суду, в порушення вказаного термінового заборонного припису, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , умисно не виконав його вимоги та в межах строку його дії вчинив фізичне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи у спальній кімнаті за вище вказаною адресою, в ході словесного конфлікту, наблизився до потерпілої ОСОБА_10 та правою рукою наніс удар по голові, після чого лівою рукою схопив її за праву руку в ділянці передпліччя та кинув на ліжко, таким чином умисно спричинивши ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних крововиливів лівої виличної ділянки голови, зовнішньої поверхні середньої третини правого передпліччя, зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки.

В результаті свої протиправних дій, які виразились у систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства, які були для потерпілої ОСОБА_10 психотравмувальними, ОСОБА_9 були завдані потерпілій ОСОБА_10 психологічні страждання у вигляді зниження настрою, вразливості, подразливості, внутрішньої напруженості, тривожного очікування та страху за своє життя і здоров`я, фіксованості на сімейних емоційно-негативних хвилюваннях, невпевненості у своїх силах, почуття образи та приниження.

Тобто, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково, цивільний позов заявлений до нього потерпілою ОСОБА_6 від 08.12.2025 року не визнав повністю, та надав суду показання, про те, що він 29.08.2025 року близько 08 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке виразилось у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та шарпанні за верхній одяг, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю, то в цьому він визнає свою вину. Також 09.10.2025 року, близько 17 год. 00 хв. він повторно протягом року, після накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_10 , яке виразились у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдано шкоди її психологічному здоров`ю, однак він в частині висловлювання погроз фізичною розправою на адресу ОСОБА_6 не визнає, оскільки таких словесних погроз не було. Також 16.10.2025 року, близько 15 год. 10 хв. він в порушення вказаного термінового заборонного припису, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , умисно не виконав його вимоги та в межах строку його дії вчинив фізичне домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , а саме, діючи умисно, з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи у спальній кімнаті за вище вказаною адресою, між ним та ОСОБА_6 відбувався словесний конфлікт, однак він не наносив їй удару правою рукою по голові, так він хапав її лівою рукою за її праву руку в ділянці передпліччя, однак не кидав її на ліжко, а легенько поклав, а тому в цій частині не визнає, він не спричиняв потерпілій ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень. ОСОБА_9 відмовляється від допомоги соціальних служб та органів, та не бажає миритись з ОСОБА_6 . По всіх цих датах, а саме 29.08.2025 року близько 08 год. 00 хв., 09.10.2025 року близько 17 год. 00 хв., та 16.10.2025 року близько 15 год. 10 хв. всі дані події були спровоковані самою потерпілою ОСОБА_6 навмисно, для того щоб він спричинив певні дії. 16.10.2025 року близько 15 год. 10 хв. потерпіла ОСОБА_6 висловлювалась нецензурною лайкою в сторону його матері і тому у них з ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, потерпіла перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Дані дії спровоковані самою ОСОБА_11 для того щоб він не дотримався термінового заборонного припису. 29.08.2025 року близько 08 год. 00 хв. потерпіла перебувала в стані наркотичного сп`яніння, її всю ніч не було вдома, вона прийшла додому вже під ранок. Потім пішла до автомобіля, присіла у нього для того щоб попити каву, а тому він змушений був забрати у неї ключі від автомобіля та витягнути її з салону самого автомобіля. 09.10.2025 року близько 17 год. 00 хв. він на автомобілі марки «Нива» їхав на АЗС для того щоб заправити автомобіль пальним, однак ОСОБА_6 в той час його не пускала, ставала перед капотом даного автомобіля для того щоб він не міг поїхати та кидалась на капот автомобіля щоб він зупинився та вийшов з автомобіля. Тоді він вийшов з автомобіля та відтягнув ОСОБА_6 від капоту автомобіля, однак будь-яких тілесних ушкоджень чи ударів він ОСОБА_6 не наносив, можливо він тоді і висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою. 16.10.2025 року близько 15 год. 10 хв. здається ні він, ні ОСОБА_6 не викликали працівників швидкої медичної допомоги. Він того дня після конфлікту не бачив на обличчі або голові ОСОБА_6 будь-яких синців, крові або тілесних ушкоджень. Йому відомо, що відповідно до постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 08.09.2025 року його було визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справа №678/1402/25) та він свою вину визнає. Йому відомо, що відповідно до постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.10.2025 року його було визнано винним за ч.3 ст.173-2 КУпАП (справа №678/1634/25) та він свою вину визнає. Йому відомо, що відповідно до постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 30.10.2025 року його було визнано за ч.2 ст.173-8 КУпАП (справа №678/1664/25) та він свою вину визнає. Він не може пояснити суду з чим саме пов`язана зміна його показань у суді. Він не наносив ОСОБА_6 удару правою рукою по голові, так він хапав її лівою рукою за її праву руку в ділянці передпліччя, однак не кидав її на ліжко а легенько поклав, однак якщо експерт каже що було нанесено тілесні ушкодження то тоді він визнає, що він наніс саме тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 .

Не дивлячись на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, його вина доводиться наступними зібраними та дослідженими безпосередньо судом згідно ст.23 КПК України у судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні надала показання про те, що вона знайома з ОСОБА_9 вже близько десяти років. Починаючи з 2021 року вони перебувають у офіційному зареєстрованому шлюбі. У них є одна спільна дитина, 2022 року народження, та ще один син та донька від її попереднього шлюбу відносно яких ОСОБА_9 також визнав своє батьківство, а тому вони всі їхні спільні діти. З початку подружнього життя у них були хороші відносини у сім`ї. Потім їхні відносини почали погіршуватись та залежали від настрою ОСОБА_9 , оскільки він був втомлений та роздратований та напевно свою злість та роздратованість спрямовував на неї. 29.08.2025 року, близько 08 год. 00 хв. вона перебувала у салоні автомобіля та пила каву, ОСОБА_9 підійшов до неї та почав на неї сваритись, побив скло у автомобілі, витягнув її з автомобіля виражався на її адресу нецензурною лайкою, шарпав за верхній одяг, ображав її різними нецензурними словами, внаслідок чого вона була дуже сильно налякана та викликала на місце полії працівників поліції. Дана подія відбувалась за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_1 , в присутності їхніх малолітніх дітей. Коли приїхали працівники поліції то вони відібрали у неї пояснення та склали адміністративні матеріали відносно її чоловіка ОСОБА_9 , та в цей час він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_9 взагалі не вживає алкогольні напої. Внаслідок даної події вона перебувала у стресовому становищі та на її думку їй була заподіяна шкода її психічному здоров`ю. Потім через кілька днів вони між собою помирились і у них все було нормально, однак пізніше знову між ними почали виникати скандали та сварки ініціатором яких був ОСОБА_9 . Домогосподарство у АДРЕСА_1 , належить її чоловікові ОСОБА_9 , він приймав разом з нею спадщину. Вона на даний час не працює а перебуває у декретній відпустці по догляду за дітьми та є домогосподаркою. Раніше вона працювала швачкою. Вона до 29.08.2025 року і на даний час живе за рахунок продажу свого спадкового майна. Їхні діти відвідують дитячий садок та школу. На її думку всі дані конфлікти ОСОБА_9 між нею виникають тому, що у ОСОБА_9 є інша жінка з якою він проводить час. На даний час між ними холодні стосунки, однак вона бажає примиритись з ОСОБА_9 для того щоб зберегти сім`ю, однак він не бажає та хоче припинити шлюбні відносини. Вона ОСОБА_9 не пробачає за вчинення відносно неї домашнього насильства. ОСОБА_9 за дані свої протиправні дії не просив у неї вибачення, він дуже гордий. 09.10.2025 року, близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_9 зібрався їхати на автомобілі на АЗС. Вона пішла за ним для того щоб він не їхав, а якщо їхав то взяв її з собою, однак ОСОБА_9 почав на неї сваритись, висловлюватись в її сторону нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав її за верхній одяг, забрав у неї мобільний телефон, присів у автомобіль та поїхав. Це все відбувалось на території домогосподарства по АДРЕСА_1 . Дану подію їхні діти бачили через вікно будинку. Внаслідок даної події вона була схвильована, налякана викликала на місце події працівників поліції. Щодо 16.10.2025 року то вона того дня приїхала додому з с.Греченці, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, зі своєю матір`ю ОСОБА_11 та кумою ОСОБА_12 . Вони всі перебували у будинку та готували їжу, вона вибирала та чистила картоплю на борщ, а її матір мила посуд, також на кухні перебував її старший син ОСОБА_13 . До будинку в той час зайшов її чоловік ОСОБА_9 який приїхав з лісу та з невідомих їй причин почав словесний конфлікт, підійшов до неї, вона в той час стояла спиною до нього на кухні біля холодильника, правою рукою наніс їй удар по голові, після чого своєю лівою рукою схопив її за праву руку в ділянці передпліччя та кинув на ліжко у кімнаті, яка знаходилась одразу поруч з кухнею. Її матір, кума та син ОСОБА_13 побачивши дану подію почали відтягувати та забирати ОСОБА_9 від неї та ледве забрали, та в ході цього він словесно погрожував їй фізичною розправою. Внаслідок чого відбулась така агресія та домашнє насильство ОСОБА_9 відносно неї, їй невідомо. ОСОБА_9 внаслідок даної події спричинив їй легкі тілесні ушкодження та була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Це все відбувалось в будинку де вона проживає разом з дітьми по АДРЕСА_1 , приблизно о 15 год. 00 хв. Вона того дня не ображала матір ОСОБА_9 і про неї взагалі мови не було. Внаслідок даної події вона була схвильована, налякана та її син ОСОБА_13 побачивши дану подію одразу викликав на місце події працівників поліції. Внаслідок всіх цих подій вона стала дуже знервованою, її психічне здоров`я значно погіршилось, вона перебуває у постійному страху за себе та за своїх дітей. Вона бажає примиритись з ОСОБА_9 та налагодити стосунки, вона зверталась до соціальних служб та соціальних органів для того щоб вони їх примирили і вона згідна на це, однак ОСОБА_9 відмовляється від допомоги цих служб та органів, не бажає миритись. В разі якщо суд дійде до переконання у винуватості ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 України то вона при призначенні йому покарання покладається на думку суду. Вона підтримує заявлений нею цивільний позов до ОСОБА_9 від 08.12.2025 року та просить суд його задовольнити.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні надала показання про те, що вона вже протягом тривалого часу знайома з потерпілою ОСОБА_6 . Одного дня восени 2025 року точної дати та часу вона на даний час не пам`ятає, вона перебувала разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та її дітьми за місцем їхнього проживання, а саме по АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 та її матір ОСОБА_11 в цей час перебували на кухні та готували їжу для дітей. Потім через деякий час в будинок зайшов її чоловік ОСОБА_9 , вони почали сваритись з ОСОБА_6 , потім він підійшов до ОСОБА_6 та вдарив її. Вона та ОСОБА_11 , почали розбороняти та відтягувати ОСОБА_9 від ОСОБА_6 . Потім коли вони вже їх розборонили то ОСОБА_6 чи її син ОСОБА_13 викликали на місце події працівників поліції, які в подальшому приїхали та почали розбиратись в даній ситуації, зафіксували тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , а вона потім поїхала додому. Що саме було причиною сварки між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 їй невідомо. Коли ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_6 то вона в той час перебувала в іншій кімнаті, однак у будинку кімнати суміжні і вона бачила як ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_6 і вона впала, почали кричати діти. ОСОБА_9 наніс удар здається правою рукою чи по обличчю чи по голові ОСОБА_6 , оскільки у неї потім після удару з носа йшла кров. Вона повністю підтримує та підтверджує показання надані нею під час проведення досудового розслідування та у протоколі її допиту містяться її підписи.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні надала показання про те, що вона являється матір`ю ОСОБА_6 . Одного дня восени 2025 року точної дати та часу вона на даний час не пам`ятає, вона перебувала разом з ОСОБА_12 , своєю донькою ОСОБА_6 , та її дітьми за місцем їхнього проживання, а саме по АДРЕСА_1 . Вона та ОСОБА_6 в цей час перебували на кухні та готували їжу для дітей. ОСОБА_9 в цей час знаходився спочатку з робітниками на подвір`ї біля будинку. Потім ОСОБА_9 зайшов до будинку та затіяв сварку з ОСОБА_6 , а вона в цей час стала між ними та пояснила, що не треба сваритись а можна все вирішити мирно та без скандалів та сварок і після цього ОСОБА_9 вийшов з будинку та знову пішов до робітників на подвір`я. Потім пізніше ОСОБА_9 знову зайшов до будинку та знову затіяв сварку з ОСОБА_6 , яка в цей час готувала дітям їжу на кухні. Потім коли вона повернулась до ОСОБА_6 то побачила як ОСОБА_9 повалив ОСОБА_6 на ліжко та знаходився над нею. Вона так зрозуміла, що ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_6 та вдарив її рукою по обличчю чи по голові та в подальшому повалив її на ліжко, оскільки потім на обличчі ОСОБА_6 була кров. Однак самого моменту нанесення ОСОБА_9 удару чи ударів ОСОБА_11 вона не бачила. Вона в цей час підбігла до них та говорила ОСОБА_12 щоб вона допомогла їй їх розборонити та відтягнути ОСОБА_9 від ОСОБА_6 і вони разом почали розбороняти та відтягувати ОСОБА_9 від ОСОБА_6 . Дану подію також бачив їхній малолітній син ОСОБА_14 . Потім коли вони вже їх розборонили, то ОСОБА_6 чи син ОСОБА_13 викликали на місце події працівників поліції, які в подальшому приїхали та почали розбиратись в даній ситуації. Вона надавала показання під час проведення досудового розслідування та у протоколі її допиту містяться її підписи.

Крім того, об`єктивно вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 України також підтверджується:

- даними витягу з ЄРДР за №0000186 від 17.10.2025 року в якому міститься короткий виклад обставин, що свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України;

- даними рапорту старшого інспектора-чергового ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 16.10.2025 року,

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.10.2025 року;

- даними висновку експерта №331 від 20.10.2025 року за результатами проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ;

- даними висновку експерта №332 від 20.10.2025 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ;

- даними висновку експерта №333 від 20.10.2025 року за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 ;

- даними переглянутих та досліджених у судовому засіданні з участю учасників процесу відеозаписами з нагрудних бодівідеокамер поліцейських під час оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_9 від 09.10.2025 року та від 16.10.2025 року;

- даними картки постановки на облік кривдника відносно ОСОБА_9 від 29.08.2025 року;

- даними постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 08.09.2025 року відносно ОСОБА_9 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (справа №678/1402/25);

- даними протоколів огляду предмету (документів) від 18.11.2025 року;

- даними постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 23.10.2025 року відносно ОСОБА_9 за ч.3 ст.173-2 КУпАП (справа №678/1634/25);

- даними постанови Летичівського районного суду Хмельницької області від 30.10.2025 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.173-8 КУпАП (справа №678/1664/25);

- даними письмової заяви ОСОБА_6 від 18.11.2025 року;

- даними прослуханої та дослідженої у судовому засіданні з участю учасників процесу аудіозапису телефонної розмови ОСОБА_9 з ОСОБА_6 від липня місяця 2025 року;

- даними протоколу огляду від 19.11.2025 року;

- даними висновку експерта №859 від 20.11.2025 року за результатами судово-психологічної експертизи відповідно до якого: ситуації, які склалися між ОСОБА_6 та її чоловіком ОСОБА_9 29.08.2025 року, 09.10.2025 року та 16.10.2025 року були психотравмувальними для потерпілої ОСОБА_6 ; потерпілій ОСОБА_6 були завдані психологічні страждання у вигляді зниженого настрою, вразливості, подразливості, внутрішньої напруженості, тривожного очікування та страху за своє життя та здоров`я, фіксованості на сімейних емоційно-негативних хвилюваннях, невпевненості у своїх силах, почуття образи та приниження;

- іншими матеріалами кримінального провадження за №0000186 від 17.10.2025 року в їх сукупності.

Також у судовому засіданні з участю учасників процесу було досліджено матеріали справи №678/1664/25 про притягнення ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-8 КУпАП, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №419058 від 16.10.2025 року, рапорт інспектора-чергового ЧЧ ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 16.10.2025 року, письмові пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 від 16.10.2025 року, терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №126830 від 09.10.2025 року відносно ОСОБА_9 , протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.10.2025 року та інші матеріали вказаної справи.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за вчинене.

Таким чином дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ст.126-1 КК України (домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_9 являється особою раніше не судимою, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні трьох малолітніх дітей, що відповідно пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ст.126-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 4 (чотири) роки, з покладенням на нього відповідних обов`язків визначених ст.59-1 КК України, та обмежувальних заходів визначених ст.91-1 КК України яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Також у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 від 08.12.2025 року про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1750 грн., та моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

Обвинуваченим ОСОБА_9 та його захисником адвокатом ОСОБА_8 подано заперечення на вищевказаний цивільний позов, відповідно до якого вони просять суд відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними.

Згідно із ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Ст.128 КПК України визначено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

В силу ст.91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Відповідно до п.9 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

На думку суду, рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілої ОСОБА_6 внаслідок заподіяння їй шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для її особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

З урахуванням фактичних обставин вчинення злочину та матеріалів кримінального провадження, вбачається причинний зв`язок між заподіяною потерпілій ОСОБА_6 моральною шкодою та протиправними діями обвинуваченого, а в ході судового розгляду доведено належними і допустимими доказами факту завдання потерпілому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій суд враховує характер, тривалість та глибину заподіяних їй моральних та фізичних страждань, оскільки в момент вчинення фізичного та психологічного домашнього насильства, отримання тілесних ушкоджень потерпіла перенесла значний психологічний та фізичний біль, внаслідок отриманих в результаті вчинення злочину тілесних ушкоджень, що супроводжувалося страху за своє життя та здоров`я, життя та здоров`я її малолітніх дітей, негативного переживання, важкістю виконання повсякденних обов`язків, як наслідок відірваністю від активного соціального життя, емоційною напругою, побоюванням щодо майбутнього стану свого життя та здоров`я.

Враховуючи конкретні обставини справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування завданої їй злочином моральної шкоди у розмірі 15000 грн., а тому в цій частині позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 від 08.12.2025 року в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1750 грн., слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 від 08.12.2025 року зазначено, що вона позивач ОСОБА_6 має статус потерпілої у даному кримінальному провадженні. До першого судового засідання яке мало відбутись 02.12.2025 року, ще 28.11.2025 року близько 17 год. 00 год. кривдник ОСОБА_9 не зважаючи на заборону в будь-який спосіб контактувати з нею та з`являтись та за місцем проживання до 19.01.2026 року, знову прийшов в будинок за адресою АДРЕСА_1 . В процесі сварки він розбив мобільний телефон, забрав ключі від дому, наніс ушкодження по носовій перегородці.

Тобто потерпіла ОСОБА_6 зазначає про події, які можливо відбулись 28.11.2025 року близько 17 год. 00 год., в ході яких можливо ОСОБА_9 розбив її мобільний телефон, забрав ключі від дому, та наніс їй тілесні ушкодження по носовій перегородці.

Однак вказані події, навіть якщо вони і мали місце не інкримінуються у вину обвинуваченому ОСОБА_9 , оскільки відповідно до обвинувального акту останньому інкримінуються події за 29.08.2025 року близько 08 год. 00 хв., за 09.10.2025 року близько 17 год. 00 хв., та за 16.10.2025 року близько 15 год. 10 хв.

Крім того, 27.11.2025 року відповідно до супровідного листа та вхідного №7411/25 від 27.11.2025 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України надійшов до Летичівського районного суду Хмельницької області для розгляду по суті, а потерпіла ОСОБА_6 обґрунтовує свої позовні вимоги за 28.11.2025 року, тобто вже після направлення обвинувального акту до суду.

На підставі вище викладеного цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 від 08.12.2025 року щодо відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягає, а тому в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Також ОСОБА_9 слід залишити запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 128, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_9 обмежувальний захід у виді проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази:

- DVD-R диск, з наявними на ньому відеозаписами за 09.10.2025 року та 16.10.2025 року з нагрудних бодівідеокамер поліцейських, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.36, 37);

- DVD-R диск, з наявними на ньому відеозаписами за 09.10.2025 року та 16.10.2025 року з нагрудних бодівідеокамер поліцейських, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.51, 52);

- СD-R диск, з наявним на ньому аудіозаписом розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за липень місяць 2025 року, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.79, 80).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , завдану моральну шкоду у розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 , - відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді особистого зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1