Провадження № 1-кс/643/5664/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 від 01.10.2025 відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено її до судового розгляду. Одночасно доручено центру за надання БПД призначити адвоката для представництва інтересів

ОСОБА_3 під час розгляду скарги.

06.10.2025 ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив усний відвід слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкові ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 заява про відвід слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 передана на розгляд судді цього ж суду ОСОБА_1 .

Розгляд заяви призначено на 13 год. 00 хв. 10.10.2025, однак через відсутність електропостачання в суді, справа знята з розгляду та призначено судове засідання на 14 год. 00 хв. 16.10.2025.

Наступне судове засідання було відкладене, через відсутність адвоката, призначеного

ОСОБА_3 . Східним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги.

З метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, суддею визнано за можливе розглянути заяву про відвід слідчого судді за відсутності представника органу досудового розслідування.

Водночас в судовому засіданні ОСОБА_3 заявив відвід судді ОСОБА_1 , посилаючись на те, що питання про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не може вирішуватись суддями одного і того ж суду.

Надалі скаржник вдався до порушення порядку судового засідання шляхом: виголошення зневажливих промов, а також висловів на адресу суду; ігнорування вимог головуючого щодо порядку судового засідання та черговості виступу учасників. Вказані дії та вислови ОСОБА_3 не припинялись, незважаючи на попередження головуючого про заходи, які можуть бути застосовані до порушників порядку судового засідання, передбачені ст. 330 КПК України.

Враховуючи ігнорування ОСОБА_3 вимог головуючого щодо дотримання поведінки під час судового засідання, суддею без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, відповідно до положень ст. 330 КПК України, про видалення скаржника з судового засідання до закінчення розгляду справи, шляхом відключення останнього від системи ВКЗ.

Між тим суд зазначає, що незважаючи на видалення скаржника з судового засідання до закінчення розгляду справи, її подальший розгляд відбувався за участі адвоката, що забезпечило реалізацію скаржником своїх прав через захисника.

Адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_1 , посилаючись на те, що його позиція не може суперечити позиції свого підзахисного. Водночас повідомив, що після оголошення складу суду у нього не було підстав для відводу судді.

Заслухавши думку ОСОБА_3 , його захисника, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про залишення заяви про відвід без розгляду, оскільки такі дії скаржника мають ознаки зловживання процесуальними правами, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Суд зазначає, що після призначення до розгляду заяви про відвід слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 у ОСОБА_3 було достатньо часу, аби висловити свою незгоду із розглядом заяви про відвід суддею цього ж суду. Однак, скаржник не скористався таким правом, а заявив відвід в день судового засідання, що свідчить про намагання затягнути розгляд кримінального провадження.

Крім того, суд враховує однозначне та зрозуміле для сприйняття положення ч. 1 ст. 81 КПК України, якою визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді […] його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Отже, категоричні твердження скаржника про неможливість розгляду заяви про відвід слідчого судді іншим суддею цього ж суду, повністю спростовуються положеннями законодавства. Відтак, наведені підстави для відводу судді не підлягають додатковій оцінці у нарадчій кімнаті чи передачі на розгляд іншому судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Також суд наголошує, що заява про відвід не може бути використана для зловживання процесуальними правами, оскільки її подання має бути обґрунтованим і стосуватися обставин, які свідчать про упередженість судді.

Повертаючись до розгляду питання про відвід слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Адвокат ОСОБА_4 повідомив, що підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_5 від розгляду скарги на невнесення відомостей до ЄРДР слугувала незгода ОСОБА_3 із рішеннями слідчого судді, яка визнала за можливе проводити розгляд справи за відсутності представників Офісу Генерального прокурора та Територіального управління Державного бюро розслідувань.

Адвокат ОСОБА_4 підтримав заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 з підстав неможливості існування протирічь між адвокатом та клієнтом.

Заслухавши пояснення адвоката, в тому числі, щодо підстав для відводу слідчого судді, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Порядок вирішення питання про відвід регламентується нормами ст. 81 КПК України, яка зокрема визначає, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленомучастиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Аналогічні норми закріплені в ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 (далі - Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьоюстатті 35 цього Кодексупорядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 ст. 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

У п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Водночас повідомлені адвокатом ОСОБА_4 обставини, які, на думку ОСОБА_3 , вказували про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 , не заслуговують на увагу та не можуть бути підставою для відводу в розумінні ст. 75 КПК України.

Також суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відтак, судом не встановлено обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, та свідчили б про упередженість або необ`єктивність слідчого судді при розгляді скарги заявника.

Керуючись ст. 177, 331, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Другого слідчого відділу

(з дислокацією у м. Харкові) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 21.10.2025 об 11 год 45 хв.

Суддя ОСОБА_1