ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
Справа № 991/9473/25
Провадження № 1?кс/991/9558/25
У Х В А Л А

24 жовтня 2025 рокумісто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України про закриття кримінального провадження № 0000008 від 07.01.2025,

в с т а н о в и в:

До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України) ОСОБА_4 від 26.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 07.01.2025.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.09.2025 указану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Обґрунтування скарги

У своїй сказі ОСОБА_3 зазначив про те, що 04.09.2025 він отримав постанову детектива НАБ України ОСОБА_4 від 26.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 07.01.2025.

Згадане кримінальне провадження розпочато на підставі його заяви про кримінальні правопорушення, передбачені ст. 209, 364, 367 КК України, що, на його думку, вчинені керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , його заступниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурором ОСОБА_9 , а також суддями Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

На переконання ОСОБА_3 , згадана постанова є необґрунтованою та постановлена без усебічного з`ясування відомостей, що були викладені в його заяві.

А саме, зі змісту постанови слідує, що при закритті кримінального провадження детектив послався на документи, отримані від Харківської обласної прокуратури та Харківського окружного адміністративного суду, а саме копії трудових книжок та біографічні довідки з особових справ прокурорів Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , а також матеріали судових справ.

Втім, дослідження лише зазначених документів свідчить про формальність проведеного досудового розслідування, без належного та всебічного з`ясування дійсних обставин справи.

Окрім того, детективом визначено, що оцінка правомірності застосування суддями Харківського окружного адміністративного суду у своїх рішеннях положень ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 у редакції Закону від 12.07.2001 до компетенції детектива під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не належить.

Водночас детектив не звернув увагу на те, що прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 подавали до суду одночасно декілька позовів, з одними й тими ж вимогами, маючи на меті обійти автоматичний розподіл справи, щоб справа була розподілена до судді, яка може прийняти рішення про задоволення позовних вимог. Також, не досліджено обставин чому жодне рішення не пройшло процедуру апеляційного чи касаційного оскарження.

Також детектив не звернув уваги, що вказані пенсії призначались судом у 2019 -2021 роках на підставі Закону, який втратив чинність у 2016 році.

Таким чином, на думку ОСОБА_3 , перевірка наведених ним у заяві про злочини обставин потребувала проведення органом досудового розслідування значного обсягу слідчий (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, що не було проведено детективом у повній мірі.

Однак, детектив не здійснив будь?яких слідчих (розшукових) дій, направлених на збирання, перевірку та оцінку доказів з метою з`ясування обставин прийнятих рішень Харківським окружним адміністративним судом, якими задоволено заявлені позовні вимоги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 .

З огляду на наведене, ОСОБА_3 прохав слідчого суддю скасувати згадану постанову про закриття кримінального провадження.

Позиції учасників справи

Заявник ОСОБА_3 та слідчий НАБ України ОСОБА_4 , будучи належно повідомлені про день, час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибули.

Водночас ОСОБА_3 у своїй скарзі прохав здійснити її розгляд у його відсутність.

Детектив ОСОБА_4 подала слідчому судді письмові заперечення на скаргу, у яких також прохала здійснити судовий розгляд у її відсутність.

За наведених обставин та у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважав за можливе провести судовий розгляд у відсутність осіб, які не прибули.

Щодо строку оскарження рішення детектива

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З наданих слідчому судді матеріалів слідує, що копія постанови детектива НАБ України ОСОБА_4 від 26.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 07.01.2025 направлена заявнику ОСОБА_3 26.08.2025.

За твердженням ОСОБА_3 указану постанову він отримав 04.09.2025. Скаргу на постанову детектива подав 11.09.2025 (надійшла до суду 16.09.2025).

Отже, скарга подана ОСОБА_3 з дотриманням передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України десятиденного строку.

Мотиви слідчого судді по суті скарги

Дослідивши матеріали судової справи та закритого кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на таке.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора, а також підстави та порядок їх оскарження до слідчого судді під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Зокрема, п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні заявник може оскаржити рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

За змістом § 1 Глави 24 КПК України (ст. 283?284) закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, яке здійснюється у силу наявності обставин, які виключають подальше кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналіз наведених норм процесуального закону свідчить про те, що метою досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на (і) попередження, запобігання та розкриття кримінальних правопорушень, що досягається за допомогою (іі) збирання, дослідження, перевірки, оцінки та використання доказів, (ііі) встановлення об`єктивної істини, а також (іv) забезпечення правильного застосування закону та охорони прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Обставини справи

Як убачається з матеріалів скправи, 18.11.2024 ОСОБА_3 звернувся до НАБ України із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 209, 364, 367 КК України, вчинені, на його думку, керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , заступниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурором ОСОБА_9 , а також суддями Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

У заяві ОСОБА_3 вказував, що скоєння кримінальних правопорушень полягало у тому, що прокурори ( ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 ) подавали до Харківського окружного адміністративного суду одночасно декілька позовів з однаковими вимогами, маючи на меті обійти автоматичний розподіл справ та подальше отримання справи відповідним суддею, який прийме рішення на їх користь. У своїх позовах вказані особи зазначали, що аналогічні позови до суду не подавали, що є порушенням та введення суду в оману з боку вказаних осіб.

У свою чергу суддями Харківського окружного адміністративного суду ухвалені рішення на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , якими зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від розміру заробітної плати, відповідно до положень ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 у редакції Закону від 12.07.2001.

07.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.12.2014 (у справі № 991/13418/24) викладені в указаній заяві ОСОБА_3 відомості стосовно незаконних, на його думку, діянь керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , заступниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , прокурором ОСОБА_9 , а також суддями Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000008 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 КК України.

Постановою детектива НАБ України ОСОБА_4 від 26.08.2025 означене кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Зі змісту постанови слідує, що під час досудового розслідування встановлено, що протягом 2019?2021 років суддями Харківського окружного адміністративного суду ухвалено низку рішень:

- суддею ОСОБА_14 у справі № 520/4727/2020 за позовом ОСОБА_5 ; у справі № 520/2201/2020 за позовом ОСОБА_7 ; у справі № 520/1874/21 за позовом ОСОБА_8 ;

- суддею ОСОБА_12 у справі № 520/2032/19 за позовом ОСОБА_6 ;

- суддею ОСОБА_11 у справі № 52012257/19 за позовом ОСОБА_13 , - якими задоволено адміністративні позови до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, визнано протиправними та скасовано відповідні рішення ГУ ПФ України в Харківській області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років згідно зі ст. 501 Закону України «Про прокуратуру».

Указаними рішеннями зобов`язано ГУ ПФ України в Харківській області призначити та виплачувати в повному обсязі, без обмежень граничного розміру виплати та перерахувати пенсію за вислугою років з розрахунку 90% від розміру заробітної плати згідно довідок про складові заробітної плати без обмеження розміру заробітної плати для розрахунку пенсії, відповідно до ст. 501 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-11.

Окрім того, у постанові детектив зауважив, що від Харківської обласної прокуратури та Харківського окружного адміністративного суду були отримані документи, а саме копії трудових книжок та біографічні довідки з особових справ прокурорів Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , а також матеріали судових справ.

Оцінивши зібрані під час досудового розслідування докази орган досудового розслідування дійшов висновку про те, що вони не підтверджують факту вчинення прокурорами Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , та суддями Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Водночас установлено наявність законних підстав для призначення та нарахування прокурорам Харківської обласної прокуратури пенсії за вислугою років у розмірі, визначеному у відповідних судових рішеннях, та відсутність тяжких наслідків, спричинених державному бюджету України шляхом вилучення коштів з Пенсійного фонду України, про які зазначив заявник.

Також у постанові зазначено, що оцінка правомірності застосування суддями Харківського окружного адміністративного суду у своїх рішеннях ст. 501 Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993, у редакції Закону від 12.07.2001 № 2663-11), а не ст. 86 Закону України «Про Прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697, є питанням права, яке не належить до компетенції детектива під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене, мотивами для закриття кримінального провадження відповідно до постанови стало те, що під час досудового розслідування не здобуто відомостей, які б підтверджували наявність в діях прокурорів Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , та суддів Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ознак стверджувального ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Слідчий суддя цілком погоджується з означеними висновками детектива та з рішенням про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, установленим матеріалами справи. Зокрема у постанові має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, установлені слідством обставини, які виключають кримінальне провадження і обумовлюють його закриття.

Усупереч твердженням ОСОБА_3 , постанова детектива ОСОБА_4 відповідає наведеним вимогам процесуального закону, у тому числі містить відомості про (і) зміст обставин, які стали підставами для її прийняття, та (іі) мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення норм КПК України.

Викладені ж у постанові обставини та висновки ґрунтуються на фактичних даних, які містяться у дослідженому слідчим суддею закритому кримінальному провадженні, зокрема: документах, отриманих з Харківської обласної прокуратури, зокрема трудових книжок, послужних списків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , протоколі від 19.02.2025 огляду відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень; протоколі тимчасового доступу до документів Харківського окружного адміністративного суду від 05.05.2025; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 22.08.2025.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що, виходячи із закріплених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, держава не наділяє заявників правом припису до правоохоронних органів щодо конкретних норм кримінального матеріального або процесуального законів, у межах яких, на їх думку, повинно здійснюватися провадження.

Ба більше, слідчий (у даному випадку - детектив), здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України)..

Наведене цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Аль Фаєд проти Франції» від 02.10.2007 зазначив, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Окрім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями?слідчими під час провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу ч. 2 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих (розшукових) дій.

У свою чергу, ч. 1, 2 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Незгода ОСОБА_3 з проведеними слідчими (розшуковими) діями під час досудового розслідування, їх видом (видами) та обсягом не є безумовним свідченням неповноти чи неправильності слідства.

Водночас, у постанові про закриття кримінального провадження детектив обґрунтовано зауважив, що внаслідок прийнятих суддями рішень, відсутня шкода спричинена державному бюджету України шляхом вилучення коштів з Пенсійного фонду України, яка є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов переконання, що детектив у достатньому обсязі провів необхідні процесуальні та слідчі дії та, виходячи із зібраних доказів, дійшов об`єктивного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, з приводу чого прийняв умотивовану постанову.

Отже, у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови детектива від 26.08.2025 про закриття кримінального провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 26.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000008 від 07.01.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1