Справа №: 671/1675/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000694 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Колтів Золочівського району Львівської області, одруженого, на утримані двоє малолітніх дітей, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , працючого головним енергетиком ТОВ Агрофірма Подільська зернова компанія та головним інженером ТОВ Птахофабрика Волочиська, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

14 травня 2025 року, близько 08 год. 45 хв., в світлу пору доби, без опадів, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним, не завантаженим автомобілем FiatDoblo реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - FiatDoblo) рухався поза межами населеного пункту, по правій смузі сухої, асфальтобетонної проїзної частини, горизонтального профілю автодороги Т-2320 /М-30/Волочиськ-Підволочиськ (далі по тесту Т-2320), в напрямку від м. Волочиськ до м. Хмельницький, із швидкістю не менш ніж 58 км/год.

Під час руху, при наближенні до с. Іванівці Волочиської ТГ Хмельницького району Хмельницької області водій ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість виявити попереду на проїзній частині мотоблок Sadko DE-300ME в з`єднанні з причепом без реєстраційних номерів, під керуванням водія ОСОБА_9 , який прямолінійно рухався із швидкістю близько 8 км/год, у попутному напрямку, по правому краю правої смуги руху автодороги Т-2320, діючи легковажно, не дотримуючись вимог п.п. 1.5., 2.3. (б, д) Правил, при зміні дорожньої обстановки, а саме наявності перешкоди для руху у вигляді вищевказаного мотоблока з причепом, відповідно не реагував на її зміни, створивши своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху та загрозу життю і здоров`ю громадян.

Так, водій ОСОБА_4 діючи з необережності, грубо порушуючи вимоги п.12.3. Правил, при виникненні перешкоди для його руху, яку він завчасно міг виявити, а саме мотоблока Sadko DE-300ME в з`єднанні з причепом без реєстраційних номерів, під керуванням водія ОСОБА_9 , негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду мотоблока, здійснив попутне зіткнення передньою правою частиною автомобіля «FiatDoblo» із задньою лівою частиною причепа мотоблока, у повздовжньому значені на 4 км + ? 930 м автодороги Т-2320, у поперечному значені на відстані близько 1,1 м від правого краю дороги.

Внаслідок здійснення водієм ОСОБА_10 зіткнення автомобілем «FiatDoblo» із причепом мотоблока Sadko DE-300ME, його водію ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді:

- рани на тім`яній ділянці посередині, крововиливу під м`якими покривами голови в тім`яній ділянці посередині, субарахноїдального крововиливу на тім`яній, потиличній та обох скроневих ділянках, субарахноїдального крововиливу по всій поверхні мозочка, відкритого перелому на тім`яній ділянці посередині з переходом на лобну та потиличну кістки, розтягнення поздовжніх зв`язок між 12-м грудним та 1-м поперековим хребцями із зміщенням вказаних хребців та защемленням спинного мозку, крововиливів на задній поверхні нижніх доль правої та лівої легені, розривів лівої долі печінки, які тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті;

- рани на переднє-внутрішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, відкритого перелому лівої малогомілкової кістки, рани на задній поверхні лівого гомілково- ступневого суглобу з розривом ахілового сухожилля, що є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, які в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті не перебувають;

- крововиливу на передній поверхні нижньої третини правого передпліччя, садна на задній поверхні середньої третини лівого передпліччя, трьох поверхневих ран на тильній поверхні лівої кисті, садна на зовнішній поверхні середнє-верхньої третини лівого стегна, садна на передній поверхні правого колінного суглобу, двох саден на переднє-внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, садна на передній поверхні верхньої третини лівої гомілки, крововиливу з множинними саднами на передній поверхні середньої третини правої гомілки, садна на заднє-зовнішній поверхні верхньої третини лівої гомілки, садна на зовнішній поверхні нижньої третини лівої гомілки, садна на верхній поверхні лівої стопи, садна на внутрішній поверхні лівої стопи, крововиливу на переднє-внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу, крововиливу з множинними саднами на задній та заднє-внутрішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, які є легкими тілесними ушкодженнями, що в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці дорожньо-транспортної пригоди від черепно-мозкової травми, відкритого перелому кісток склепіння черепа та субарахноїдального крововиливу обох півкуль головного мозку.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. (б, д), 12.3. Правил, зміст яких полягає в наступному:

- п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки;

- п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_4 пункту 12.3. Правил знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, а саме спричиненням смерті водію мотоблока ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні зазначного вище кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що у вказаний час при зазначених в обвинуваченні обставинах, він, керуючи автомобілем із дозволеною швидкістю на автодорозі в напрямку від м. Волочиськ до м. Хмельницький, біля с. Іванівці побачив попереду на проїзній частині мотоблок, який рухався прямо у попутному напрямку, по правому краю правої смуги руху автодороги, та здійснив зіткнення із мотоблоком. Внаслідок зіткнення, мотоблок відкинуло в кювет з правої сторони. Він відразу ж на місці події хотів надати медичну допомогу водієві мотоблоку, але виявив, що у водія відсутній пульс. Після цього він зателефонував в поліцію та повідомив про вчинення ним ДТП та попросив викликати швидку медичну допомогу. Просить врахувати те, що він відшкодував потерпілим шкоду та щиро кається у вчиненому.

Потерпілі ОСОБА_6 , дружина потрепілого, та ОСОБА_7 , дочка потрепілого, в судовому засіданні, кожна окремо, показали, що внаслідок ДТП загинув ОСОБА_9 , їхній чоловік та батько. Очевидцем події вони не були. Пояснили, що обвинувачений приблизно через один-два тижні після ДТП, приїхав до них та надав матеріальну допомогу на відшкодування моральної шкоди. Претензій до обвинуваченого немає, просять про обрання обвинуваченому несуворої міри покарання із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, однак наполягають на застосуванні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Ці фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини обвинуваченого у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий необережний злочин, до кримінальної відповідальності притягується вперше, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, на диспансерному обліку в нарколога та Д обліку у психіатра не перебуває, має має третю групу інвалідності, відшкодував потерпілим заподіяну моральну шкоду.

Ухвалюючи вирок суд приймає до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, згідно якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі і для окремих осіб, оцінені як низькі, виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на обвинуваченого додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з органом з питань пробації.

Також суд враховує думку потерпілих, які просили суд про обрання обвинуваченому несуворої міри покарання, звільнення його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, та з позбавленням права керування транспортними засобами.

Сукупність усіх перерахованих вище обставин у поєднанні з тяжкістю кримінального правопорушення, що визначена законом, вказують на можливість виправлення ОСОБА_4 при обранні йому покарання у виді позбавлення волі на строк згідно з санкцією ч. 2 ст. 286 КК України із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому в силу ст. 75 КК України його необхідно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

Суд вважає, що таке покарання за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання суд приймає до уваги, що протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді загибелі потерпілого, тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Враховуючи усі обставини справи, в тому числі і те, що вказана дорожньо - транспортна пригода сталася внаслідок порушення обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху України, в результаті якої загинув потерпілий, наявність пом`якшуючих обставин не можна визнати такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тому відсутні підстави для пом`якшення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Суд не приймає доводи сторони захисту про недоцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у зв`язку із тим, що обвинувачений працює на двох підприємствах, які розташовані в різних населених пунктах, і для виконання своїх посадових обов`язків головного інженера та головного енергетика йому необхідне посвідчення водія, щоб мати змогу доїжджати до підприємств, враховуючи наступне.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням, відповідного додаткового.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як обвинуваченим, так й іншими особами.

Використання обвинуваченим транспортного засобу для роботи та забезпечення виконання посадових обов`язків, не може бути безумовною підставою для призначення йому покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїзджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз у сумі 15153 грн. 80 коп.

Речові докази по справі, що зберігаються на території спеціального майданчика для тимчасового затримання транспортного засобу відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області,: - автомобіль FiatDoblo рєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_11 ; - мотоблок Sadko DE-300ME червоного кольору з причепом синього кольору у роз`єднаному вигляді (мотоблок Sadko DE-300ME, кузов причепа, задній борт від причепа, рама причепа з двома колесами) - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15.05.2025 року (справа №686/13782/25), згідно якої накладений арешт на автомобіль автомобіль FiatDoblo рєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоблок Sadko DE-300ME червоного кольору з причепом синього кольору у роз`єднаному вигляді (мотоблок Sadko DE-300ME, кузов причепа, задній борт від причепа, рама причепа з двома колесами), - скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: