Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/643/26
Номер провадження 1-кс/711/232/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000018 від 06.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 204 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лейпціг, Німеччина, громадянки України, з повною вищою освітою, розлученої, яка не є особою з інвалідністю, працюючої директором ПП «Таурус-ЛТД», раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , -

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданим в рамках кримінального провадження №0000018 від 06.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 204 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 3318 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 10 649 299 (десять мільйонів шістсот сорок дев`ять тисяч двісті дев`яносто дев`ять) гривень.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000018 від 06.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи відповідно до наказу приватного підприємства «Таурус-ЛТД» № 1 від 09.06.2016 «По особовому складу», директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), що зареєстроване за адресою: вул. Симиренківська, буд. 148, м. Черкаси, будучи відповідальною за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та платежів до державного бюджету, тобто являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими обов`язками, яка відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зобов`язана створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити його ведення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою з головним бухгалтером приватного підприємства «Таурус-ЛТД» ОСОБА_8 , в порушення п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, пп.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у період з 01.01.2022 по 01.04.2025, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, шляхом приховування об`єкту оподаткування при здійсненні господарських операцій з реалізації на користь ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» () пально-мастильних матеріалів (газ скраплений, дизельне пальне, бензин) ухилилась від сплати податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 на суму 10 649 299 грн, що у 8 064 рази перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великими розмірами.

Так ОСОБА_5 , діючи в межах попередньої змови із головним бухгалтером приватного підприємства ОСОБА_8 , маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, достовірно знаючи про проведені в період з 01.01.2022 по 31.12.2023 фінансово-господарські операції ПП «Таурус-ЛТД» з реалізації на користь ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» () пального (бензину, дизельного пального, газу скрапленого) та отримання за них коштів в загальній сумі 81 785 137,85 грн, не здійснила реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, що призвело до умисного ухилення від сплати податку на додану вартість у загальній сумі 10 649 299 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах.

Окрім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи відповідно до наказу приватного підприємства «Таурус-ЛТД» № 1 від 09.06.2016 «По особовому складу», директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), що зареєстроване за адресою: вул. Симиренківська, буд. 148, м. Черкаси, будучи відповідальною за правильність нарахування та своєчасність сплати податків та платежів до державного бюджету, тобто являючись службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями та адміністративно-господарськими обов`язками, яка відповідно до ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зобов`язана створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити його ведення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, за попередньою змовою з головним бухгалтером приватного підприємства «Таурус-ЛТД» ОСОБА_8 , в порушення п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст.188, пп.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, у період з 01.01.2022 по 01.04.2025, маючи єдиний умисел на ухилення від сплати податків, шляхом приховування об`єкту оподаткування при здійсненні господарських операцій з реалізації на користь ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» () пально-мастильних матеріалів (газ скраплений, дизельне пальне, бензин), вчинили службове підроблення офіційних документів - податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, за попередньою змовою групою осіб,

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи відповідно до наказу приватного підприємства «Таурус-ЛТД» № 1 від 09.06.2016 «По особовому складу», директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), що зареєстроване за адресою: вул. Симиренківська, буд. 148, м. Черкаси, в період з 01.01.2022 по 31.12.2023 умисно, в порушення ч. 6 ст. 28 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» здійснювала незаконне придбання з метою збуту незаконно виготовленого пального, а саме: газу скрапленого, дизельного пального та бензину, які є підакцизними товарами, зберігання та в подальшому збут на ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» (), достовірно знаючи про відсутність на них паспортів якості та інших документів виробника, які підтверджують походження пального, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , працюючи директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), в період з 01.01.2022 по 31.12.2022, здійснила незаконне придбання в невстановлених досудовим розслідуванням осіб незаконно виготовленого пального, достовірно знаючи про відсутність на них паспортів якості та інших документів виробника, які підтверджують походження пального, а саме: бензину А-92/Бензин А-95 Преміум (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 69 925,3 літрів, дизельного пального «Євро»/дизельного пального «Преміум Євро» (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 583 758,24 літрів, газу скрапленого в загальній кількості 107 132.98 літрів, які є підакцизними товарами.

У подальшому ОСОБА_5 здійснювала незаконне зберігання з метою збуту незаконно виготовленого пального у резервуарах на складі пально-мастильних матеріалів за адресою: м. Черкаси, вул. Лейтенанта Мукана (Сурікова), 14а.

Також ОСОБА_5 , в період з 01.01.2022 по 31.12.2022. достовірно знаючи про придбання незаконно виготовленого пального та відсутність на нього сертифікатів якості, здійснила незаконний збут придбаного незаконно виготовленого пального, яке є підакцизним товаром, на користь ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» (), а саме:

- бензину А-92/Бензин А-95 Преміум (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 69 925,3 літрів, на загальну суму 2 557 355,57 грн;

- дизельного пального «Євро»/дизельного пального «Преміум Євро» (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 583 758,24 літрів, на загальну суму 25 143 945,88 грн;

- газу скрапленого в загальній кількості 107 132,98 літрів, на загальну суму 2 528 230,19 грн.

Крім того ОСОБА_5 , працюючи директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), в період з 01.01.2023 по 31.12.2023, здійснила незаконне придбання в невстановлених досудовим розслідуванням осіб незаконно виготовленого пального, достовірно знаючи про відсутність на них паспортів якості та інших документів виробника, які підтверджують походження пального, а саме: бензину А-95 Преміум (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 194 110,33 літрів, дизельного пального «Євро»/дизельного пального «Преміум Євро» (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 1 211 112,37 літрів, газу скрапленого в загальній кількості 122 052,87 літрів, які є підакцизними товарами.

У подальшому ОСОБА_5 здійснювала незаконне зберігання з метою збуту незаконно виготовленого пального у резервуарах на складі пально-мастильних матеріалів за адресою: м. Черкаси, вул. Лейтенанта Мукана (Сурікова), 14а.

Також ОСОБА_5 , в період з 01.01.2023 по 31.12.2023, достовірно знаючи про незаконне придбання пального та відсутність на нього сертифікатів якості та інших документів виробника, які підтверджують походження пального, здійснила незаконний збут придбаного незаконного виготовленого пального, яке є підакцизним товаром, на користь ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» (), а саме:

- бензину А-95 Преміум (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 194 110,33 літрів, на загальну суму 6 670 375,13 грн;

- дизельного пального «Євро»/дизельного пального «Преміум Євро» (код УКТЗЕД ) в загальній кількості 1 211 112,37 літрів, на загальну суму 42 879 955,99 грн;

- газу скрапленого в загальній кількості 122 052,87 літрів, на загальну суму 2 005 275,08грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, а саме: в незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, та збуті незаконно виготовленого пального, яке є підакцизним товаром.

Окрім описаного вище кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючи відповідно до наказу приватного підприємства «Таурус-ЛТД» № 1 від 09.06.2016 «По особовому складу», директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), що зареєстроване за адресою: вул. Симиренківська, буд. 148, м. Черкаси, з метою легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, умисно, протиправно, достовірно знаючи про незаконність набуття в період з 01.01.2022 по 31.12.2023 на банківські рахунки приватного підприємства «Таурус-ЛТД» () коштів внаслідок збуту незаконно виготовленого пального а саме: газу скрапленого, дизельного пального та бензину, які є підакцизними товарами, в загальній сумі 81 785 137,85 грн, що призвело до умисного ухилення від сплати податку на додану вартість у загальній сумі 10 649 299 грн, усвідомлюючи, що ці кошти прямо та повністю здобуті злочинним шляхом, здійснила розпорядження ними, використавши їх на потреби приватного підприємства «Таурус-ЛТД» ().

Так, ОСОБА_5 , працюючи директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), в період з 01.01.2022 по 31.12.2022 отримала на банківські рахунки приватного підприємства «Таурус-ЛТД» № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк» та № НОМЕР_2 у АТ «ОЩАДБАНК» кошти в загальній сумі 30 229 531,64 грн від ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» () за збут незаконно виготовленого пального (бензину, дизельного пального, газу скрапленого).

У подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ці кошти в сумі 30 229 531,64 грн. прямо та повністю здобуті злочинним шляхом внаслідок збуту незаконно виготовленого пального (бензину, дизельного пального, газу скрапленого), а також внаслідок умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, здійснила розпорядження ними, використавши їх на потреби приватного підприємства «Таурус-ЛТД» ().

Також ОСОБА_5 , працюючи директором приватного підприємства «Таурус-ЛТД» (), в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 отримала на банківські рахунки приватного підприємства «Таурус-ЛТД» № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_3 у АБ «Пiвденний», № НОМЕР_4 у АТ «КБ «ГЛОБУС» кошти в загальній сумі 51 555 606,20 грн. від ТОВ «ТПК АВТОГАЗІНВЕСТ» () за збут незаконно виготовленого пального (бензину, дизельного пального, газу скрапленого).

У подальшому ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ці кошти сумі 51 555 606,20 грн прямо та повністю здобуті злочинним шляхом внаслідок збуту незаконно виготовленого пального (бензину, дизельного пального, газу скрапленого), а також внаслідок умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, здійснила розпорядження ними, використавши їх на потреби приватного підприємства «Таурус-ЛТД» ().

Таким чином, загальна сума легалізованих ОСОБА_5 коштів в період з 01.01.2022 по 31.12.2023 становить 81 785 137,85 грн, що складає 62 784 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, а саме: набуття, володіння та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинене в особливо великому розмірі.

З урахуванням зібраних в ході досудового розслідування доказів, 23 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючій на посаді директора ПП «ТАУРУС-ЛТД», повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: в службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 1 ст. 204 КК України, а саме в незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, та збуті незаконно виготовленого пального, яке є підакцизним товаром; ч. 3 ст. 209 КК України, а саме: набуття, володіння та розпорядження майном в особливо великих розмірах, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними кримінальному провадженні доказами, зокрема: даними висновка аналітичного дослідження «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ПП «ТАУРУС-ЛТД» () щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 року» № 19/23-00-08-03/33903303 від 25.06.2025; даними висновка експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 407/25-23 від 06.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави є забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна.

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, передбачених:

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.;

- ч. 1 ст. 204 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.

Також, ОСОБА_5 , маючи широке коло зв`язків, має реальну можливість як самостійно, так і через інших осіб, незаконно впливати на співучасника кримінального правопорушення, з метою примусу до відмови від давання показань чи їх зміни, а також чинити вплив на свідків в даному кримінальному провадженні, з якими є особисто знайома, а також експерта, з метою схилення їх до дачі неправдивих показань та з метою уникнення покарання, що вказує на ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, необхідно врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона, за попередньою змовою із ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, обрала способом здійснення своїх злочинних намірів незаконне отримання прибутку, як результат ухилення від сплати податків юридичною особою, в якій являється засновником та директором, а тому має можливість продовжити таку незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи фінансові можливості підозрюваної вона має можливість виїзду до іншого регіону України та за межі України, а тому існує обґрунтований ризик, що підозрювана з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також ухилятися від виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, визначених ст. 42 КПК України, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, експерта, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні (рішення від 26.01.1993 у справі «В. проти Швейцарії»).

При вирішенні питання про обрання міри запобіжного заходу відповідно п.11 ч.1 ст.178 КПК України також слід враховувати розмір майнової шкоди, а також суму коштів, у легалізації яких підозрюється особа.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - умисне ухилення від сплати податків, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у загальній сумі 10 649 299 грн, що у 8 064 рази перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великими розмірами.

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у причетності до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України - набуття, володіння та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинене в особливо великому розмірі, що є особливо тяжким злочином.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 194 КПК України, до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до абзацу 4 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у межах, передбачених ч. 5 цієї статті не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, за який відповідно до ч. 3 ст. 209 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до двох років та з конфіскацією майна, а тому є достатні підстави спрогнозувати можливу негативну поведінку підозрюваної.

Вказане дає підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім як застосування застави не здатен забезпечити виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Отже, при визначенні розміру застави слід врахувати характеристику ОСОБА_5 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, одним із яких є особливо тяжке, суму збитків, завдану державним інтересам, у заподіянні яких вона підозрюється, сферу професійної її діяльності.

При визначенні розміру застави слід також врахувати майновий стан підозрюваної, яка є службовою особою та кінцевим бенефіціарним власником ряду суб`єктів господарювання, пов`язаних із торгівлею пальним, а отже визначений розмір застави не буде для неї непосильним.

Вказане узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Манґурас проти Іспанії» («Mangouras v. Spain») зазначив, що якщо навіть суми застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

У зв`язку з викладеним, орган досудового розслідування вважає, що відносно підозрюваної ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків, суд вправі визначити заставу у розмірі співрозмірному розміру збитків, завданих інтересам держави, а саме в сумі 10 649 299 грн.

На переконання ініціатора клопотання, застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того, визначення такої суми застави не тільки забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї ст. 194 КПК України обов`язків, а і можливе виконання ч. 11 ст. 182 КПК України, де вказано, що застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо неї у вигляді застави покладається необхідність запобігання спробам підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, експерта, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді та просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 3318 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 10 649 299грн., та покладенням на останню обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому та додані до нього докази. Прокурор в судовому засіданні зазначила, що підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави є обгрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, усвідомлюючи невідворотність покарання, яка їй загрожує, ОСОБА_5 , використовуючи свої соціальні зв`язки, зможе залишити територію України, а також переховуватись від суду на її території. Також, прокурор вказувала, що підозрювана документована паспортом для виїзду за межі України, який чинний до 01.07.2027, що також створює умови для її безперешкодного виїзду за межі України. Крім того, підозрювана особисто знайома із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншою підозрюваною ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, які є її підлеглими працівниками, а тому з метою уникнення покарання, ОСОБА_5 особисто чи через третіх осіб може здійснити на них вплив задля зміни наданих ними показів, що в подальшому також може перешкоджати кримінальному провадженню. На переконання прокурора, також існує ризик вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень. На переконання сторони обвинувачення застава у розмірі 3318 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 10 649 299 грн., буде достатнім стримуючим засобом та забезпечить належне виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. При цьому на обґрунтування розміру застави прокурор зазначила, що ОСОБА_5 є засновником та кінцевим бенифеціаром ряду суб`єктів господарювання, пов`язаних із торгівлею пальним, на підприємствах зареєстровано значну кількість транспортних засобів, а отже визначений розмір застави не буде для неї непосильним.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав доводи прокурора та додатково зазначив, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Майновий стан підозрюваної дозволяє їй внести зазначений у клопотанні розмір застави. При цьому зазначив, що про існування кримінального провадження ОСОБА_5 була обізнана з квітня 2025 року, органом досудового розслідування було проведено ряд санкціонованих обшуків на підприємствах, складах, заправках та за місцем проживання підозрюваних, за результатами яких було вилучено всю наявну документацію, однак не було віднайдено первинних бухгалтерських документів. У власності ОСОБА_5 перебувало майно, яке вона в грудні 2025 року відчужила на користь своєї матері. Зазначене може свідчити про спробу уникнути відповідальність та приховати майно.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказуючи на необґрунтованості пред`явленої їй підозри, оскільки висновки сторони обвинувачення гуртуються не на висновках податкової перевірки, яка на даний час триває на її підприємстві. На переконання підозрюваної, дана кримінальна справа направлена на знищення її бізнесу. Вона не причетна до жодних кримінально-протиправних дій. Її діяльність завжди була відкритою, прозорою та законною. Просила врахувати, що вона має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, матір 1940 року народження, яка потребує допомоги. Вона не мала наміру переховуватись від слідства чи суду, вчиняти дії направлені на перешкоджання встановленню істини, співпрацювала зі слідством на надала всі необхідні документи. Крім того вказувала, що її підприємство з початку повномаштабного вторгнення здійснює активну благодійну та волонтерську допомогу як військовим, так і територіальним громадам, в тому числі на прифронтових і звільнених територіях. Щодо розміру застави, зазначеного прокурором, то він є непомірним, оскільки належне їй майно це транспортні засоби та споруди, на яких здійснюється господарська діяльність. Якщо вона сплатить вказану прокурором суму застави, то це паралізує роботу підприємства, вона не зможе сплачувати обов`язкові платежі, заробітну плату працівникам. Це зупинить всю господарську діяльність. Зазначених прокурором коштів в неї немає. Просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого вказуючи на необґрунтованість підозри та недоведеність зазначених ризиків. При цьому вказав, що висновок сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих їй в провину кримінальних правопорушень, є передчасним, оскільки він ґрунтується виключно на складеній аналітичній довідці, а не на підставі висновку податкової перевірки, яка на даний час триває на підприємстві його підзахисної. Щодо зазначених прокурором ризиків, вказав, що ОСОБА_5 не уникала орган досудового розслідування, під час першого її допиту в якості свідка надала договір, згідно якого на території складу зберігалось пальне іншої компанії. Наявність закордонного паспорту не може слугувати доказом наміру переховування. Зазначені свідки та інша підозрювана є працівниками на підприємстві ОСОБА_5 , жодних доказів, що вона чинить на них тиск прокурором не надано. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення взагалі безпідставний, оскільки за останні два роки доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінально-протиправних дій відсутні. Ризики ґрунтуються виключно на домислах сторони обвинувачення та виступають формальними доводами. Просив врахувати, що ОСОБА_5 здійснює господарську діяльність законно, її бізнес є «білим», вона здійснює волонтерську та благодійну діяльність, має безліч подяк та грамот. Підприємство з 2022 року виділяє на потреби армії та на підтримку громад значні кошти та ресурси. Просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, а в разі якщо суд прийде до висновку про необхідність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, то просив обрати заставу у мінімальному розмірі, зважаючи на те, що підозрювана не вчиняла дій, які їй інкримінують. Також просив врахувати, що підприємство ОСОБА_5 здійснює свою діяльність по всій території України, а тому просив не обмежувати її можливість на пересування.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання слідчого з підстав викладених у письмових запереченнях та доданих до нього документів. При цьому зазначав про необґрунтованість підозри та недоведеність зазначених прокурором ризиків. На його переконання, висновок сторони обвинувачення про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих їй в провину кримінальних правопорушень, який ґрунтується на складеній аналітичній довідці та отриманому висновку експерта, в основу якого покладена аналітична довідка, а не на підставі висновку податкової перевірки, яка на даний час триває на підприємстві його підзахисної, є передчасним. Ризики є необґрунтованими, ґрунтуються лише на припущеннях, жодних доказів на їх підтвердження прокурором не надано. Просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, а також копії документів надані стороною захисту, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні встановлено, що подане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 1 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194КПК України).

При цьому, положеннями ч. 8 ст. 194 КПК України передбачено, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторони кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 204 КК України.

На підставі зібраний доказів, 23.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 212 КК України, а саме: умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах;

- ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: в службовому підробленні, тобто внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також видачі завідомо неправдивих офіційних документів, вчинене за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 1 ст. 204 КК України, а саме в незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, та збуті незаконно виготовленого пального, яке є підакцизним товаром;

- ч. 3 ст. 209 КК України, а саме: набуття, володіння та розпорядження майном в особливо великих розмірах, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204 КК України, є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу від п`яти тисяч до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч 1 ст. 366 КК України, є нетяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; кримінальне правопорушення, передбачене ч 3 ст. 212 КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді штрафу від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна; кримінальне правопорушення, передбачене ч 3 ст. 209 КК України, є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень підтверджується зібраними на даній стадії досудового розслідування доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними висновка аналітичного дослідження «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ПП «ТАУРУС-ЛТД» () щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму або фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, та/або інших правопорушень за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 року» № 19/23-00-08-03/33903303 від 25.06.2025; даними висновка експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № 407/25-23 від 06.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.12.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри зводились до оцінки доказів, зібраних та наданих до клопотання стороною обвинувачення.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 204 КК України.

Зазначені стороною захисту доводи не спростовують висновки про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 на такому рівні, який є достатнім для обрання запобіжного заходу стосовно неї.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування злочинів.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді застави прокурор та слідчий в судовому засіданні посилалися на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, суд оцінює в світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки підозрюваного, його сімейного стану, приходить до висновку, що ризик переховування є актуальним, зважаючи на тяжкість ймовірного покарання, оскільки остання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі передбаченого передбачене ч 3 ст. 209 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

Суд також бере до уваги й інформацію щодо особи підозрюваної, яку наводить сторона захисту, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, наявність матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а також на іншу підозрювану у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , яка є найманим працівником ОСОБА_5 , слідчий суддя критично сприймає доводи сторони захисту щодо відсутності вказаного ризику у зв`язку з вже проведеним допитом вказаних осіб, з огляду на встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, незаконно впливати підозрюваною на свідків та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих показань чи зміни вже наданих показів задля уникнення від можливої відповідальності.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено існування можливості незаконного впливу на експертів у цьому кримінальному провадженні. При цьому суд зазначає, що у контексті кримінального провадження ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А відтак доводи прокурора щодо можливості впливу підозрюваним на експертів носять абстрактний характер і є лише його припущенням, того, що може відбутися в майбутньому.

Крім того, посилання прокурора, як на підставу для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на можливість вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає надуманим, оскільки прокурором не надано належного обґрунтування існування такого ризику, а відтак слідством не доведено, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення

Отже, враховуючи викладене вище, слідчим суддею встановлено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підставу для обрання підозрюваній запобіжного заходу.

Щодо доводів сторони захисту стосовно недоведеності належними доказами існування вказаних ризиків, то слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що Кримінально процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Отже, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушеня, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава.

Щодо визначення розміру застави, то слід зазначити, що її розмір визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України). Разом з тим, у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому, необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави, що є заздалегідь непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, саме розмір застави визначає ступінь суворості даного запобіжного заходу, а при його визначенні враховуються об`єктивні й суб`єктивні критерії.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при обранні застави необхідно враховувати не лише розмір шкоди, а й інші обставини, в тому числі можливість особи внести заставу, її особисту ситуацію. Основною метою застави є гарантування виконання особою своїх процесуальних обов`язків.

Так, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Під час судового розгляду встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 є власником та кінцевим бенефіціарним власником ряду суб`єктів господарювання.

В той же час, відомостей щодо розміру доходу підозрюваної ОСОБА_5 , належного останній рухомого і нерухомого майна, слідчому судді не надано.

При обрахунку розміру застави слідчий суддя враховує частину 3 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII якою встановлено, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року. Таким чином, при визначенні розміру прожиткового мінімуму, як розрахункової величини для визначення застави, слід застосовувати розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб встановлений Законом "Про бюджет на 2026 рік" на 1 січня поточного року, тобто 3328 грн.

На думку слідчого судді, запропонований стороною обвинувачення розмір застави 3318 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є занадто завищеним та непомірним для підозрюваної, враховуючи, що стороною обвинувачення не надано слідчому судді будь-яких доказів на підтвердження того, що такий розмір застави є співмірним та пропорційним розміру доходів та майновому стану підозрюваної.

За таких обставин, враховуючи сімейний та майновий стан підозрюваного, та встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 200 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті) гривень.

Також слідчий суддя вбачає доцільним покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_8 щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 193, 194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000018 від 06.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 204 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України задовільнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 499 200 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у виді застави, внести у грошовій одиниці України кошти у розмірі 499 200 (чотириста дев`яносто дев`ять тисяч двісті) гривень, на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, або забезпечити їх внесення заставодавцем, та надати слідчому, прокурору, суду документ з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_8 щодо обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту застосування запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на підозрювану ОСОБА_5 даною ухвалою слідчого судді, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 березня 2026 року включно.

Підозрюваній роз`яснюється положення ч.ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захисникам, слідчому, прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1