Справа № 137/1447/25
Провадження №11-кп/801/112/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року у кримінальному провадженні, відомості по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333 від 18.05.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеса Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , освіта вища, ФОП ОСОБА_8 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 стосовно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України скасувати в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч) гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 1000 що становить мінімумів доходів громадян, неоподатковуваних17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив вирок Літинського райнного суду Вінницької області від 20.10.2025 року скасувати, закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000333 від 18.05.2025 року на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

У разі, якщо суд дійде до переконання про неможливість закриття провадження, просив вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з щирим каяттям, передбаченим ст. 45 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року визнано винним ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч) гривень.

Визнано винним ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання ОСОБА_8 сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень

Скасовано арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2025 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_10

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави 8914,00 грн. відшкодування витрат за проведення в кримінальному провадженні експертизи № СЕ-19/102-25/11712-ДД від 06.06.2025.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 , достовірно знаючи про підстави набуття спеціального статусу працівника Служби безпеки України, щодо підтвердження права на користування посвідченням службової особи, а також порядок видачі посвідчення працівника правоохоронного органу, діючи умисно з прямим умислом, спрямованим на скоєння кримінального проступку щодо використання завідомо підробленого документу, у 2021 році (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на виготовлення завідомо підробленого посвідчення службового посвідчення працівника СБУ знайшов в мережі «Internet» контакти, шляхом спілкування по телефону із незнайомою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка висловила йому пропозицію про продаж бланку працівника СБУ, домовився про придбання у такий протизаконний спосіб за 200 грн. підробленого офіційного документу, а саме службове посвідчення працівника СБУ на ім`я ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел отримав бланк службового посвідчення працівника СБУ, ти самим сприяв вчиненню кримінального правопорушення.

Після цього, ОСОБА_8 , отримавши бланк офіційного документу посвідчення працівника СБУ, перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою АДРЕСА_3 , 2021 році (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), самостійно, за допомогою знакодрукуючого пристрою з електрофотографічним способом нанесення зображень, вніс завідомо неправдиві відомості до завідомого підробленого бланку посвідчення працівника СБУ серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , вклеїв своє фото та почав зберігати при собі з метою подальшого використання.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів бланк посвідчення СБУ з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних, що перебувають в офіційному обігу на території України, а саме наданому для порівняння зразку бланка вкладинок лівої та правої сторони службового посвідчення Служби безпеки України з серійним номером НОМЕР_2 .

У бланку посвідчення СБУ з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , всі фонові зображення на лівій та правій сторінці документа (захисної сітки), бланкових текстів, серії шестизначного номеру бланку зображення герба, нанесено за допомогою знакодрукуючого пристрою з струменевим способом друку.

Крім того, продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_8 , отримавши службове посвідчення працівника СБУ всупереч встановленому законодавством порядку, 17.05.2025 приблизно о 16:20 рухаючи за кермом автомобіля марки «Тайота Авалон» державний номерний знак НОМЕР_3 по автодорозі М-30, що в селі Літинські Хутори Вінницького району Вінницькії області, зупинений працівником управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції у складі екіпажу «Юнкер 1001», який згідно розстановки сил та засобів управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, перебував у зоні оперативного реагування, а саме несли службу на стаціонарному посту «Літин» села Літинські Хутори Вінницького району Вінницької області для нагляду за безпекою дорожнього руху.

На вимогу працівника поліції, відповідно до ст. 32 Закону України «Про національну поліцію», пред`явити документ, що посвідчує особу, для складання адміністративних матеріалів, останній, достовірно знаючи про те, що службу в СБУ не проходить та у встановленому законом порядку посвідчення не отримував, а також будучи обізнаним, що наявне у нього посвідчення працівника СБУ є підробленим, бажаючи набути певних суб`єктивних прав, діючи з прямим умислом та спеціальною метою використання підробленого документа надав на виконання законної вимоги для перевірки працівнику управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів бланк посвідчення СБУ з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних, що перебувають в офіційному обігу на території України, а саме наданому для порівняння зразку бланка вкладинок лівої та правої сторони службового посвідчення Служби безпеки України з серійним номером НОМЕР_4 . У бланку службового посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 всі фонові зображення на лівій та правій сторінці документа (захисної сітки), бланкових текстів, серії шестизначного номеру бланку зображення герба, нанесено за допомогою знакодрукуючого пристрою з струменевим способом друку.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України - тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має правл видавати такий документ та використанні завідомо підробленого документу.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та з відповідною заявою обвинуваченого із захисником.

Судом встановлено, що до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_8 , складена в присутності захисника ОСОБА_7 , згідно з якою він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згідний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини другої статті 381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що ОСОБА_8 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч) гривень, за ч. 4 с т. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 850,00 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень), застосувавши відповідно до ч.1 ст. 70 КК України спосіб призначення остаточного покарання обвинуваченому шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд невірно визначив розмір остаточного покарання у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з урахуванням визначеного судом покарання за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Відтак, судом допущено невірне застосування вимог ст. 70 КК України, що потягло призначення ОСОБА_8 остаточного покарання, яке явно не відповідає тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, що є підставою для ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409, ст. ст. 413, 414 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що з урахуванням направлення обвинувального акту в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1, 4 ст. 358 КК України до суду 1-ої інстанції поза межами строку досудового розслідування, а також з огляду на правову позицію ККС у складі ВС, викладену в постанові від 26.10.2022 у справі №401/217/20 (провадження №51-136км21), ОСОБА_8 в зазначеному кримінальному провадженні не набув статус обвинуваченої особи, тому наявні підстави для закриття кримінального провадження наявні підставі положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не може мати для нього жодних негативних правових наслідків.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд належним чином не врахував всіх обставин справи у їх сукупності,в тому числі і даних щодо його особи та наявність пом`якшуючих обставин.

Захисник вказує на те, що враховуючи щире каяття ОСОБА_8 , а також притягнення до відповідальності вперше наявні підстави щодо застосування положень ст. 45 КК України.

Сторона захисту вказує, що покарання призначене ОСОБА_8 за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року є невідповідним ступеню тяжкості кримінальних проступків та особі обвинуваченого, є явно несправедливим через суворість.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які уточнили вимоги апеляційної скарги та просили вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року скасувати, закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив задоволити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг прокурора, захисника, суд вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника слід частково задоволити.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановив істотні порушення кримінального процесуального закону, які він не може виправити в межах своїх повноважень, тому вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження обвинувальний акт№0000333 від 18.05.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України в порядку, передбаченому ст.302 КПК України, надійшов до судупершої інстанції з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додана письмова заявавід 13.10.2025 року обвинуваченогоОСОБА_8 , складена в присутності захисника ОСОБА_7 , згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 КК України та ч.4 ст.358 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 розглянуто в порядку ст. 381 КПК України.

Згідно ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 ставить питання про скасування вироку Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року та закриття відносно ОСОБА_8 кримінального провадження №0000333 від 18.05.2025 року на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувальний акт був направлений до суду першої інстанції із порушенням строку досудового розслідування.

На думку сторони захисту суд першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження на підставі ст. 314 КПК України мав призначити підготовче судове засідання та вирішити питання щодо закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи сторони захисту, звертає увагу на те, що порядок розгляду спрощеного провадження щодо кримінальних проступків визначено параграфом 1 Глави 30, де чітко визначено строки та порядок розгляду обвинувального акту у провадженні щодо кримінальних проступків.

Згідно ч.3 ст. 382 КК України суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Необхідність такого судового рішення повинна обумовлюватися особливостями конкретного провадження.

Приймаючи рішення про необхідність розгляду обвинувального акта з проведенням судового розгляду в судовому засіданні та за присутності учасників кримінального провадження, суд має виходити з того, чи можливе винесення законного, обгрунтованого та вмотивованого судового рішення без судового розгляду та присутності учасників кримінального провадження.

Оскільки у даному провадженні були відсутні будь-які заяви чи клопотання, які б вказували на доцільність розгляду провадження за участі учасників кримінального провадження , судом прийнято рішення в дотримання положень ч.1 ст. 382 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження стороною захисту клопотання про наявність підстав для закриття кримінального провадження, про участь у судовому засіданні не подавались.

Предметом розгляду суду першої інстанції закриття кримінального провадження на підставі п.10 ст. 284 КПК України не було.

Відповідно суд апеляційної інстанції позбавлений можливості прийняти рішення щодо вимог апеляційної скарги в цій частині.

Також суд апеляційної інстанції неспроможний оцінити викладені у апеляційній скарзі твердження щодо можливості закриття кримінального провадження на підставі ст. 45 КК України.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме п.2 ч.1 ст. 7 КПК України та ст.9 КПК України відповідно до яких верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини, служать гарантією правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, є підгрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні процесуальних правовідносин, приймаючи до уваги, що КПК України чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги, враховуючи те, що до підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять підстави встановлені судом апеляційної інстанції у даному провадженні , які в межах повноважень суду апеляційної інстанції не можуть бути усунуті, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Скасовуючи вирок суду, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляційних скарг апелянтів, однак вважає, що вони підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду як такі, що мають суттєве значення у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга прокурора та захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 413,419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Частково задоволити апеляційні скарги.

Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20.10.2025 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України скасувати.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4