17 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022в Україні введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні».
У подальшому Законами України затверджено Укази Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».
Також, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено проведення загальної мобілізації, строк якої продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 № 342/2022. На підставі зазначених Указів та у зв`язку із запровадженням в Україні правового режиму воєнного стану, відповідно до статті 64 Конституції України, можуть тимчасово обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41, 44, 53 Конституції України. Зокрема, у межах та обсязі, необхідних для реалізації заходів правового режиму воєнного стану, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, встановлено тимчасові обмеження на виїзд за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
Згідно зі ст. 22 даного Закону, передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.
У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що на території міста Запоріжжя та Запорізької області група осіб призовного віку ухиляються від призову на військову службу під час мобілізації.
Встановлено, що у період дії правового режиму воєнного стану, на території міста Запоріжжя та Запорізької області група осіб, які є громадянами України призовного віку та перебувають на військовому обліку, умисно, з корисливих мотивів та з метою уникнення виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, ухиляються від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно з матеріалами виконаного доручення встановлено, що на території м. Запоріжжя та Запорізької області до осіб, які можуть ухилятися від призову на військову службу під час мобілізації, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , виключений з військового обліку.
Вказана особа перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10.11.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 скеровано запит з проханням надати інформацію щодо підстав виключення ОСОБА_4 з військово обліку та надання копій підтверджуючих документів.
17.11.2025 отримано відповідь, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_4 виключений з військового обліку 03.02.2023 відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі свідоцтва про хворобу № 55 від 02.02.2023.
У зв`язку з вказаним виникла необхідність отримати тимчасовий доступ до оригіналів документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до висновку військово-лікарської комісії (ВЛК) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а також документів, які стали підставою для визнання його непридатним до військової служби, протоколів засідань ВЛК, на підставі яких приймалися відповідні рішення, та усіх медичних документів, довідок, актів, результатів оглядів, що містилися у матеріалах справи зазначеної особи та були використані під час винесення висновку ВЛК, з можливістю їх вилучення.
Вилучення зазначених матеріалів є необхідним для:перевірки достовірності поданих медичних документів; призначення судових експертиз (почеркознавчої, технічної експертизи документів);встановлення осіб, причетних до організації та використання схеми ухилення від мобілізації; належного документування доказів у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, експертне дослідження документів, у тому числі судово-почеркознавче чи технічне дослідження реквізитів документів, проводиться виключно за наявності їх оригіналів, оскільки лише вони містять фізико-технічні ознаки (тиск письмового приладу, структуру паперу, відбитки печаток, характер чорнила тощо), що не відображаються в копіях. Копії документів не дають можливості встановити факт внесення змін, підроблення, виконання тексту чи підписів різними особами, а отже, не можуть бути об`єктом повноцінного експертного дослідження. Саме тому для перевірки справжності документів, достовірності підписів посадових осіб, печаток та інших реквізитів необхідним є вилучення оригіналів медичних документів, на підставі яких було прийнято рішення про встановлення групи інвалідності зазначеним громадянам.
На підставі викладеного, враховуючи те, що вказана інформація може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні і зазначені у клопотанні обставини іншими способами довести неможливо, з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також для проведення судових експертиз та використання у подальшому зазначених матеріалів в якості доказів, слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до оригіналів документів - висновку військово-лікарської комісії (ВЛК) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а також документів, які стали підставою для визнання його непридатним до військової служби, протоколів засідань ВЛК, на підставі яких приймалися відповідні рішення, та усіх медичних документів, довідок, актів, результатів оглядів, що містилися у матеріалах справи зазначеної особи та були використані під час винесення висновку ВЛК, з можливістю їх вилучення.
Крім того, розгляд клопотання щодо тимчасового доступу до вищезазначених документів має першочергове значення і зволікання у його розгляді, пов`язане із викликом представників ІНФОРМАЦІЯ_2 може створити реальну загрозу зміни або знищенню слідів кримінального правопорушення, а також унеможливлює добування інших доказів, а тому слідчий просить розглянути зазначене клопотання без виклику представників ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Слідчий у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд клопотання за її відсутністю, клопотання підтримує та просить задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення такої інформації.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.
Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Обов`язок доведення того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, покладається на сторону обвинувачення.
Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Частиною 5 ст.132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Частиною 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Як передбачено частиною п`ятою статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
З урахуванням викладеного, виходячи з потреб та мети досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, можуть перебувати у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
У ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України, сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
З огляду на вищевикладене клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів слід задовольнити, надавши дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів зазначених у клопотанні документів, із можливістю їх вилучення.
Керуючись статтями 131, 159, 163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Надати слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 , старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , старшому слідчому в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме до оригіналів документів - висновку військово-лікарської комісії (ВЛК) щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а також документів, які стали підставою для визнання його непридатним до військової служби, протоколів засідань ВЛК, на підставі яких приймалися відповідні рішення, та усіх медичних документів, довідок, актів, результатів оглядів, що містилися у матеріалах справи зазначеної особи та були використані під час винесення висновку ВЛК, з можливістю їх вилучення.
Строк дії ухвали визначити до 17 січня 2026 року включно, після чого вона втрачає законну силу.
Умисне невиконання ухвали суду тягне за собою кримінальну відповідальність, передбачену ст.382 КК України.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення вказаних документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1