Провадження по справі № 1-кс/752/99/26
У Х В А Л А

іменем України

"28" січня 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

02 грудня 2025 року через систему Електронний суд адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подала скаргу до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_5 зазначила, що починаючи з 2022 року група осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розповсюджують персональні дані її клієнта ОСОБА_4 , які стосуються його трудової діяльності у АТ «ОПЗ» у 2015 році. Вважаючи, що у діях вищезазначених осіб наявні ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 383, 182 КК України, 28.11.2025 адвокат подала заяву про вчинення кримінальних правопорушень до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві. Між тим, у визначений ст. 214 КПК України строк відомості до ЄРДР за вказаною заявою внесені не були.

Вважає, що така бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві є протиправною, просить зобов`язати вчинити дії із внесення відомостей до ЄРДР та надати витяг. Також просила викликати у судове засідання ОСОБА_6 для надання пояснень з приводу обставин викладених нею у заяві.

У судове засідання на виклик слідчого судді скаржник ОСОБА_3 та її довіритель ОСОБА_4 не з`явилися. ОСОБА_3 подала клопотання про розгляд скарги без її та ОСОБА_4 участі. На задоволенні вимог скарги наполягала.

ОСОБА_7 , діючи як від свого імені, так і в інтересах ОСОБА_6 , на підставі ордеру, подав письмові заперечення, за змістом яких зазначив, він та ОСОБА_6 в жодному судовому процесі не вказували, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення. Вважає, що жодних фактичних обставин щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 383, 182 КК України, у заяві ОСОБА_3 не наведено. Просив відмовити у задоволенні скарги та здійснювати подальший її розгляд без його участі.

Щодо виклику ОСОБА_6 його представник ОСОБА_7 вказав, що його довіритель ОСОБА_6 видалив із мобільного пристрою застосунок «єСуд», не користується та не має доступу до підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», зокрема до електронного кабінету ЄСІТС, тому його виклик у визначений адвокатом ОСОБА_3 спосіб є неможливим. Для доведення викладених ним тверджень, просив здійснити запити до відповідних адміністраторів з метою з`ясування наявності або відсутності відомостей про реєстрацію ОСОБА_6 у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» та користування нею.

Голосіївське УП ГУНП у м. Києві в судове засідання для розгляду скарги уповноваженого представника не направило. Про час, місце та дату розгляду скарги повідомлялось належним чином, шляхом направлення судової повістки на електронну адресу, тобто відповідно до вимог ст.132 КПК України.

Вказані обставини відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджають розгляду скарги та слідчий суддя вважає за можливе провести її розгляд на підставі наявних матеріалів за відсутності адвоката ОСОБА_3 , особи в інтересах, якої вона діє - ОСОБА_4 , представника ОСОБА_7 та уповноваженої особи Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Розглянувши скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Так, згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор або інша службова особа уповноважена на прийняття й реєстрацію заяви чи повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти й зареєструвати таку заяву або повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви або повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КПК України.

Положення ч.1 ст.11 КК України вказують на те, що кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини повинні бути достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Так, за наслідками розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що 28.11.2025 ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подала до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві заяву злочин, в якій вказала, що починаючи з 2022 року група осіб, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розповсюджують персональні дані її клієнта ОСОБА_4 , які стосуються його трудової діяльності у АТ «ОПЗ» у 2015 році. Вважає, що у діях вищезазначених осіб наявні ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. 383, 182 КК України.

Заява ОСОБА_3 зареєстрована, але відомості до ЄРДР уповноваженою особою Голосіївського УП ГУНП у м. Києві не внесені.

Слідчий суддя, ознайомившись із заявою ОСОБА_3 вважає, що викладені нею у заяві обставини не є такими, які можуть свідчити про вчинення злочину. Фактично у заяві ОСОБА_3 вказує про те, що адвокати, які діяли від імені та в інтересах ОСОБА_6 під час судових засідань, трансляція яких відбувалася на ютуб каналі, поширювали персональну інформацію щодо ОСОБА_4 , який у 2015 році бу членом правління АТ «ОПЗ», між тим спростування неправдивої інформації, її поширення може відбуватися у цивільному порядку шляхом подання відповідних позовів. Заява ОСОБА_3 не містить об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення.

Щодо виклику у судове засіданні для надання пояснень ОСОБА_6 .

Так, відповідно до ст. 134 КПК України слідчий суддя під час досудового розслідування чи суд під час судового провадження має право за власною ініціативою або за клопотанням слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, потерпілого, його представника здійснити судовий виклик певної особи, якщо слідчий суддя чи суд встановить наявність достатніх підстав вважати, що така особа може дати показання, які мають значення для кримінального провадження, або її участь у процесуальній дії є обов`язковою.

Порядок здійснення виклику в кримінальному проваджені регламентований ст. 135 КПК України та він здійснюється шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі якщо особа подала письмову заяву про здійснення виклику в конкретному кримінальному провадженні з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи та/або її окремої підсистеми (модуля), то за наявності технічної можливості така особа викликається шляхом надсилання їй текстових повідомлень у порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Оскільки інших, передбачених КПК України, даних для виклику ОСОБА_6 його представник ОСОБА_7 не повідомив, з метою виклику ОСОБА_6 для повного та всебічного розгляду скарги, слідчим суддею було задоволено клопотання представника ОСОБА_7 та здійснено відповідні запити. Так, Державна судова адміністрація України листом №15-1631/26 від 22.01.2026 повідомила, що не є адміністратором ЄСІТС, а відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 10.11.2023 №523, з 01.01.2024 адміністратором ЄСІТС є ДП «Інформаційні судові системи».

Також 19.01.2026 на електронну адресу суду надійшов лист-відповідь ДП «Інформаційні судові системи» №281/3/11-30-26 від 19.01.2026, в якому зазначено, що за РНОКПП « НОМЕР_1 » в підсистемі Електронний суд «2023-08-30 15:07» зареєстровано кабінет користувача « ОСОБА_6 », номер телефону визначений як « НОМЕР_2 », електронна адреса - « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Авторизація користувача у підсистемі відбулася 24.07.2024. Зміна інформації в профілі користувача не відбувалася. За період з 24.07.2024 року по 07.01.2026 року авторизації користувача не зафіксовано, звернень до технічної підтримки за вказаним користувачем номером телефону та електронною адресою не відбувалося. В підсистемі Електронний суд відсутні відомості про встановлення користувачем мобільного застосунку «єСуд».

Враховуючи вищевикладені адміністратором ЄСІТС ДП «Інформаційні судові системи» обставини, також викладені у клопотанні від 22.12.2025 представником ОСОБА_7 відомості про те, що електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не існує, з посиланням на відповіді ТОВ «Лабораторія комп`ютерної криміналістики» від 17.02.2024, можна дійти висновку, що ОСОБА_6 , який не користується підсистемою «Електронний суд» з 24.07.2024 по 07.01.2026, видалив облікові дані для автентифікації (про що стверджував його представник ОСОБА_7 ), фактично не має технічної можливості отримати доступ до кабінету), а отже й не отримує виклик до слідчого судді, не має можливості ознайомлюватися з документами, які до нього надсилаються через підсистему Електронний суд тощо.

Таким чином, даних про те, що ОСОБА_6 належним чином повідомлений про місце і час розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 , яка заявила клопотання про його виклик у судове засідання, у слідчого судді відсутні, оскільки за вищезазначених обставин, направлення судового виклику ОСОБА_6 через підсистему «Електронний суд», не гарантує отримання та ознайомлення останнього зі змістом документів.

Судові повістки, направлені ОСОБА_6 безпосередньо на номер телефону « НОМЕР_2 » та електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » через систему документообігу суду Д-3, також не були отримані останнім.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб.

Неявка ОСОБА_6 не перешкоджає розгляду скарги. Представник заявника мала можливість довести обґрунтування поданої нею заяви іншим чином, ніж допит ОСОБА_6 . Між тим, як було зазначено вище, тверджень заявника, викладених у заяві про злочин, недостатньо для попередньої кваліфікації діянь адвокатів та ОСОБА_6 як кримінального правопорушення за певною статтею КК, які зокрема підслідні Голосіївському УП ГУНП в м. Києві.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП в м. Києві виконати вимоги ст. 214 КПК України, відсутні, тому у задоволенні вимог адвоката ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити адвокату ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1