Справа № 214/1237/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,-

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001127 від 20.08.2024, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 156-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 3 ст. 156-1 КК України.

До суду прокурор надав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначив на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, вчиненого у відношенні малолітніх дітей, і в разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тому, побоюючись такого виду та розміру покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розгляду та встановленню істини у провадженні, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на території міста Кривий Ріг місце його проживання не зареєстровано, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 кожен окремо, заперечували проти продовження строку дії запобіжного заходу, просили обрати домашній арешт за фактичним місцем проживання.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора в повному обсязі, виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про запобіжний захід, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд виходить з того, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий запобіжний захід не може продовжуватись за відсутності обставин, що виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Також, суд приймає до уваги, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України», при вирішенні питання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку суду, подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а підстави для заміни цього запобіжного заходу менш обтяжливим відсутні. Суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, вчиненого у відношенні малолітніх дітей, і в разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, тому, побоюючись такого виду та розміру покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розгляду та встановленню істини у провадженні, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, на території міста Кривий Ріг місце його проживання не зареєстровано, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його не покидати межі м. Кривого Рогу.

Крім того, обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні: даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості трьох малолітніх дівчат, докази безпосередньо судом ще не досліджувались. З метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків, зокрема дітей шляхом погроз та залякування, ураховуючи їх вік, психологічно-емоційний стан, з якими він знайомий, неодноразово бачив біля веломайстерні, знає де вони проживають, що не виключає можливості здійснення тиску на потерпілих та свідків з метою спонукати їх змінити свої показання.

З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні тяжких умисних тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості трьох малолітніх дівчат, на думку суду, маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 197 331, 350, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20.03.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали..

Суддя ОСОБА_1