Провадження № 1-кс/643/5816/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене керівником Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 клопотання старшого слідчого Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0002866 від 09.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянки України, освіта середня, заміжня, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштована, раніше не судима, зареєстрована та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_10 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: у період часу з 08.10.2025 до 09.10.2025, точний час не встановлено, ОСОБА_10 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклої неприязні до малолітнього ОСОБА_11 , під приводом вжиття заходів виховного характеру, діючи з прямим злочинним умислом, спрямованим на спричинення малолітньому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що малолітній ОСОБА_11 перебуває у безпорадному стані через свій вік та нездатний повною мірою усвідомлювати характер і значення дій, які проти нього вчиняються, чинити опір або уникнути посягання на себе, неодноразово наносила малолітньому ОСОБА_11 множинні удари руками та ногами по голові, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках. При цьому ОСОБА_10 нанесла не менш ніж сім ударів в область голови та обличчя малолітнього внаслідок чого 09.10.2025 у денний час, точний час не встановлено, у малолітнього ОСОБА_11 через спричинені тілесні ушкодження різко погіршився стан здоров`я та він втратив свідомість.

Побачивши, що малолітній ОСОБА_11 не приходить до тями, ОСОБА_10 , маючи на меті уникнути відповідальності за скоєне, вирішила приховати обставини нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень та самостійно викликала о 17:40 бригаду швидкої невідкладної медичної допомоги, повідомивши при цьому неправдиву інформацію оператору 103 та в подальшому медичним працівникам КНП ХОР «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», які прибули за викликом, про падіння дитини у ванній кімнаті вищевказаної квартири.

09.10.2025 бригадою екстреної медичної допомоги малолітнього ОСОБА_11 госпіталізовано до КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де останній перебував на стаціонарному лікуванні до 12.10.2025 та, не приходячи до тями, незважаючи на надану медичну допомогу, помер внаслідок отриманих за вищевказаних обставин тілесних ушкоджень.

Згідно з довідкою про причину смерті, виданою 13.10.2025 ДСУ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи», причиною смерті малолітнього ОСОБА_11 стали: набряк набрякання головного мозку, внутрішньочерепні крововиливи, забій головного мозку, важка черепно-мозкова травма.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 121 КПК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та 14.10.2025 останній повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні тяжкого злочину проти малолітньої дитини, покарання за який передбачає позбавлення волі строком до 10 років, характер та обставини його вчинення, особу підозрюваної, яка не працює, вживає наркотичні засоби, маючи малолітню доньку ОСОБА_9 , 2021 року народження, не приділяє належної уваги її вихованню та утриманню, вважає, що підозрювана може застосувати спроб до переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, серед яких є близькі родичі підозрюваної, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом самокалічення чи симулювання хвороби з метою не бути ув`язненою та не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, так як асоціальний спосіб життя, наркозалежність та відсутність джерел заробітку можуть спонукати до цього.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просить застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В суді прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та зазначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення інкримінованого їй злочину повністю доведена. Попередні висновки спеціалістів медиків свідчать про спричинення малолітньому ОСОБА_11 чисельних тілесних ушкоджень, які в сукупності призвели до його смерті в подальшому, а показання свідків вказують, що тілесні ушкодження потерпілому завдала саме підозрювана. Кожен з перелічених у клопотанні ризиків є доведеним, отже клопотання має бути задоволено.

Прокурор ОСОБА_4 , погодившись з думкою ОСОБА_3 , зазначив, що ОСОБА_10 , хоча й не перебуває на обліку у нарколога, є наркозалежною особою і інкримінований їй злочин вчинила перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Відповідна медична довідка виготовлена лише нещодавно через що не було фізичної можливості долучити її до матеріалів клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 підтримала позицію інших представників сторони обвинувачення.

ОСОБА_10 заперечувала свою причетність до інкримінованого їй злочину та зазначила, що винна лише в тому, що залишала малолітнього ОСОБА_11 , мачухою якого вона є, на свою матір ОСОБА_12 . Саме ОСОБА_12 , ймовірно, й завдала ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, які призвели до смерті останнього, так як раніше вона бачила, як ОСОБА_12 могла вдарити малолітнього ОСОБА_13 і робила останній зауваження з цього приводу. Факту вживання наркотичних засобів, у тому числі за кілька днів до потрапляння ОСОБА_11 до лікарні, ОСОБА_10 не спростовувала, проте зазначила, що не є наркозалежною та не перебувала під впливом наркотичних засобів в період подій, зазначених у повідомленні про підозру. Просила на період досудового розслідування не ув`язнювати її, а залишити під домашнім арештом. Жодних перешкод кримінальному провадженні чинити не буде, а навпаки хоче співпрацювати зі слідством.

Захисник підтримав позицію підзахисної, зазначивши, що перелічені прокурором ризики не є доведеними. ОСОБА_10 не страждає на наркоманію та не перебуває на обліку у відповідного спеціаліста, має постійне зареєстроване місце проживання, малолітню доньку на утриманні, її батько переніс інсульт та на тепер йому встановлюється інвалідність. За таких умов цілодобовий арешт буде достатнім запобіжних заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної під час розслідування, отже просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя встановив таке: підозра ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення на цьому, початковому, етапі розслідування є цілком обґрунтованою і підтверджується наданими слідчому судді доказами, а саме відомостями, зафіксованими в протоколах огляду місця від 09.10.2025, огляду трупу малолітнього ОСОБА_11 від 13.10.2025, допитів свідків, медичною довідкою щодо причин смерті малолітнього потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частина 2 ст. 177 КПК України вказує, що підставою застосування запобіжного заходу крім ризиків, перелічених в ч. 1 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу має враховувати не тільки обґрунтованість підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, а й наявність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурори посилають на наявність чотирьох з п`яти ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді обставини вчинення кримінального правопорушення, його класифікація та передбачене покарання в сукупності з відомостями про особу підозрюваної та особою потерпілого вказують на існування кожного з перелічених прокурором ризиків. При цьому слідчий суддя повністю погоджується з доводами, приведеними стороною обвинувачення на підтвердження зазначених ризиків.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду підтверджується, насамперед, тяжкістю інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Отже, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання ОСОБА_10 може застосувати спроб до переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення покарання. Спонукати до цього підозрювану може її психоемоційний стан, на який може вплинути як сама подія злочину, так вживання наркотичних засобів, що підозрювана не спростовує.

Ризик незаконного впливу на свідків, насамперед з числа близьких родичів, безсумнівно доведений, так як останні фактично викривають злочинну діяльність підозрюваної, отже ОСОБА_10 , перебуваючи на волі, може шляхом погроз чи умовлянь впливати на свідків з метою зміни їх свідчень, надання неправдивих чи інших свідчень на користь підозрюваної.

Не можна виключати й ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, наприклад, шляхом симулювання хвороби, тощо. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_10 вживає наркотичні засоби, що, крім не заперечення останньою цього факту, підтверджується й візуальним спостереженням. Зовнішній вигляд підозрюваної, її розмовна мова навіть за відсутності документального підтвердження наркозалежності дають слідчому судді підстави вважати, що ОСОБА_10 потребує медичного втручання через вживання наркотичних засобів. За таких умов ініціювання підозрюваною стаціонарного лікування не в умовах ізоляції може затягнути досудове розслідування, а в подальшому й судовий розгляд, що беззаперечно перешкоджатиме кримінальному провадженню.

На те, що ОСОБА_10 може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує спосіб її життя, знову ж таки факт вживання наркотичних засобів, що, за відсутності працевлаштування, стабільного та постійного заробітку, може спонукати ОСОБА_10 до вчинення кримінального правопорушення проти власності з метою отримання протиправного доходу.

За вказаних умов лише застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам, отже клопотання підлягає задоволенню.

Питання щодо надання ОСОБА_10 , в разі потреби, медичної допомоги через ймовірну наркозалежність має бути вирішено відповідно до нормативно-правової бази, що регулює організацію й надання медичної допомоги закладами охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України та їх взаємодію з іншими закладами охорони здоров`я, які не належать до сфери управління Міністерства юстиції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вказане положення закону та конкретні обставини вчинення інкримінованого підозрюваній злочину слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196-198, 206, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 13:00, 14.10.2025, тобто з часу, коли підозрюваній вручено клопотання про обрання запобіжного заходу та остання була змушена залишатись поруч з уповноваженою службовою особою.

Строк дії ухвали до 12.12.2025.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_7 родичів останньої.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 в той самий строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складений 16.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1