Провадження № 1-кс/204/3436/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Шевченко міста Красноармійська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Управління Служби Безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчим відділом Управління СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування № 0017573 від 17.05.2025, за підозрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 та ч. 5 ст. 407 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено відповідними указами Президента України по теперішній час. З невстановленого досудовим розслідуванням часу представниками спеціальної служби іноземної держави Федеральної служби безпеки Російської Федерації посилено ведеться розвідувально-підривна діяльність проти України, що полягає: в ослабленні державної влади України та держави в цілому; її самостійності усередині країни та незалежності у міжнародних відносинах; захищеності території країни в існуючих кордонах від будь-яких посягань; підготовленості держави до захисту від зовнішньої збройної агресії або збройного конфлікту; дестабілізації суспільно політичної обстановки всередині країни; створенні умов для діяльності іноземної розвідки (вербування агентури серед жителів України); збиранні інформації, що представляє інтерес для іноземної розвідки та її подальшого використання РФ задля отримання переваг над Україною в області збройних сил, військових дій, зовнішньої політики, втручання у внутрішню політику суверенної держави, для маніпулювання суспільними настроями населення України, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів, організації інформаційної експансії з боку РФ тощо. При цьому, представники спеціальних служб Російської Федерації, усвідомлюючи перевагу вчинення злочинів, які можуть призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, спрямованих на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, а також які завдають шкоди життю та здоров`ю громадян України, у тому числі військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів та представників інших передбачених законодавством України військових формувань, з метою ослаблення держави, у невстановлений спосіб підшукували осіб, негативно налаштованих стосовно державної влади України. Так, у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше 20.10.2025, громадянка України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з мотивів непогодження з політикою представників державної влади України, діючи умисно, використовуючи власний обліковий запис « ОСОБА_9 » у соціальній мережі «Telegram» зареєстрований за номером оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 » встановила зв`язок з невстановленою в ході досудового розслідування особою, користувачем облікового запису « ОСОБА_10 » соціальної мережі «Telegram», з метою здійснення терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя людини та отримала завдання щодо створення саморобного вибухового пристрою (далі СВП) для подальшого його закладки у м. Кам`янське Дніпропетровської області. В подальшому у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 20.10.2025, невстановлена в ході досудового розслідування особа, користувач облікового запису « ОСОБА_10 » соціальної мережі «Telegram», запропонував громадянці України ОСОБА_8 , за грошову винагороду у 600 доларів США, здійснити виготовлення та встановлення саморобного вибухового пристрою, для вчинення в подальшому терористичного акту у м. Кам`янське Дніпропетровської області, на що громадянка України ОСОБА_8 маючи вкрай негативне ставлення до державної влади та Збройних сил України погодилась. В подальшому, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 20.10.2025 громадянка України ОСОБА_8 залучила до вказаної протиправної діяльності свого знайомого громадянина України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В той же час, у громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб з невстановленою в ході досудового розслідування особою, користувачем облікового запису « ОСОБА_10 » соціальної мережі «Telegram», виник спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення готування до терористичного акту, тобто вчинення дій спрямованих на вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, а також може призвести до заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вчиненого за попередньою групою осіб. На виконання свого злочинного умислу, громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованими особами, та маючи вкрай негативне ставлення до державної влади та ЗС України у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше 20.10.2025 на виконання завдання невстановленої в ході досудового розслідування особи, користувача облікового запису « ОСОБА_10 » соціальної мережі «Telegram» розпочали придбання необхідних інгредієнтів та предметів для виготовлення СВП. В подальшому, громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 20.10.2025, будучи проросійськи налаштованими особами та маючи вкрай негативне ставлення до державної влади та Збройних сил України виконуючи завдання невстановленої в ході досудового розслідування особи, користувача облікового запису « ОСОБА_10 » соціальної мережі «Telegram», перебуваючи за адресою свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , розпочали виготовляти СВП з інгредієнтів та предметів, які вони придбали раніше. Так, громадяни України ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування проміжок часу, однак не пізніше 20.10.2025, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, виконуючи завдання невстановленої в ході досудового розслідування особи, користувача облікового запису « ОСОБА_10 » соціальної мережі «Telegram», отримали від останнього детальний план виготовлення СВП, шляхом змішування, інгредієнтів та предметів, та подальшого під`єднання детонатора. Таким чином, ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, користувачем облікового запису « ОСОБА_10 » соціальної мережі «Telegram» реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на вчинення готування до терористичного акту, тобто вчинення дій спрямованих на вчинення вибуху, з метою створення небезпеки для життя та здоров`я людей, та настання інших тяжких наслідків, 20.10.2025, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи отримані (набуті) елементи для створення саморобного вибухового пристрою, розпочали виготовлення СВП для подальшого здійснення терористичного акту на території м. Кам`янське Дніпропетровської області. Своїми умисними діями, які виразилися в готуванні до терористичного акту, тобто готуванні до вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. 21.10.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. 21.10.2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України. 21.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

22 жовтня 2025 року слідчим суддею Чечелівського районного суду міста Дніпра підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.12.2025 року. Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, в готуванні до терористичного акту, тобто готуванні до вчинення вибуху, який створює небезпеку для життя та здоров`я людей, настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчинений за попередньою змовою групою осіб. Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України, у повній мірі обґрунтовується доказами, зокрема: витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0017573 від 17.05.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 21.10.2025; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 від 20.10.2025; протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 від 30.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 21.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.10.2025; відповідями на доручення від оперативних підрозділів; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 необхідно продовжити, оскільки відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є винятковим та вбачається єдино можливим запобіжним заходом, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років позбавлення волі. Метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою продовження строку обраного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії. Необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ Враховуючи матеріальне становище ОСОБА_5 , існує ризик того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що у подальшому, у разі визнання його судом винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, унеможливить притягнення останнього до встановленої законом кримінальної відповідальності. Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Тобто, підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-які речі (чорнові записи, комп`ютерну техніку, мобільні термінали) про які невідомо органу досудового розслідування. Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. На даний час, проведеними заходами, органом досудового розслідування встановлено та допитано свідків протиправної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , у зв`язку з чим, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вплинути на встановлених свідків та інших осіб шляхом застосування до останніх методів залякування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Так, продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_5 будь-яких дій, що заважатимуть здійсненню об`єктивного досудового розслідування. При цьому, застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не є доцільним та можливим, оскільки обставини злочину, у вчиненні якого останній об`єктивно підозрюється, свідчать про нехтування ним встановленими чинним законодавством України, гарантіями захисту прав і свобод людини та зневажливе відношення до загальнолюдських цінностей і дають підстави вважати, що аналогічним чином він, у разі обрання інших запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, віднесеться до вимог та обмежень запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, та зможе перешкоджати виконанню процесуальних рішень, взагалі не виконувати покладених на нього обов`язків, переховувати від слідства і суду, продовжити злочину діяльність, здійснити незаконний вплив на підозрюваних та свідків. Тому, є необхідність продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № № 0017573 від 17 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, КК України.

21 жовтня 2025 року , в рамках кримінального провадження № № 0002070 від 18 жовтня 2025 року, ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України.

22 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду міста Дніпра відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 18 грудня 2025 року, без визначення застави.

27 жовтня 2025 року постановою прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження № 0002070 від 11.10.2025 року, №0002122 від 24.10.2025 року та №0002123 від 24.10.2025 року, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний реєстраційний № 0002070.

8 грудня 2025 року постановою прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 матеріали кримінального провадження № 0017573 від 11.05.2025 року та № 0002070 від 18.10.2025 року, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний реєстраційний № 0017573.

12 грудня 2025 року постановою прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 продовжено строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0017573 до трьох місяців, тобто до 21.01.2026 року.

Слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або приховати будь-яку з речей, що має доказове значення, а також здійснити вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Однак, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , судом було встановлено лише наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, а також можливого знищення ним речей, що мають доказове значення для даного провадження.

Суд вважає, що слідчим у клопотання та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність ризику впливу на свідків у даному кримінальному провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 1 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в яких він підозрюється може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити чи приховати будь-яку з речей, що має доказове значення, та те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 січня 2026 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 січня 2026 року.

Ухвалу направити до СВ СБ України в Дніпропетровській області для виконання.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1