Справа № 489/8853/25
Провадження № 1-кс/489/3073/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

30 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0002085 від 27.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окни Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зі слів зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 04.12.2018 Красноокнянським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 2, 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання ухвалою Малиновського районного суду Одеської області від 24.05.2024 умовно-достроково для проходження військової служби з невідбутим строком покарання 1 рік 9 місяців 3 дні позбавлення волі,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Згідно з клопотанням, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_3 у самовільному залишенні 19.07.2024 о 17.00 год. місця служби у військовій частині НОМЕР_1 в умовах воєнного стану тривалістю понад три доби. Сторона обвинувачення просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти правопорушення, у вчиненні якого підозрюється.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, при цьому, підозрюваний підтвердив факт самовільного залишення місця служби.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 підозрюється за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме в тому, що, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та перебуваючи на посаді стрільця військової частини НОМЕР_1 , 19.07.2024 самовільно залишив місце служби в умовах воєнного стану тривалістю понад три доби.

29.10.2025 о 16:20 год. годин ОСОБА_3 затримано за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та вручено повідомлення про підозру у його вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями матеріалів службового розслідування, контракту, наказів, а також особистими показаннями підозрюваного, наданими при розгляді клопотання. При цьому, обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення; раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів до реального покарання у виді позбавлення волі. Після останнього засудження був звільнений від покарання саме для проходження військової служби, однак протягом короткого періоду часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив умисний тяжкий злочин, пов`язаний із залишенням місця служби. Також підозрюваний з дня самовільного залишення місця служби та до часу фактичного затримання протягом одного року самостійно не повернувся до місця служби, тим самим вчиняючи триваючий умисний тяжкий злочин. Крім того, підозрюваний на даний час притягується до кримінальної відповідальності в іншому провадженні, в якому перебував у розшуку.

Натомість прокурором не доведені ризики незаконного впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, по-перше, в клопотанні не вказані конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний та яким саме чином, враховуючи факт його постійного перебування поза межами військової частини, яку він самостійно залишив. По-друге, не надані докази того, що з часу вчинення підозрюваним відповідного кримінального правопорушення він намагався вплинути на свідків в даному провадженні або перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, хоча мав таку можливість. По-третє, факт залишення підозрюваним місця служби задокументований відповідними письмовими доказами, в тому числі матеріалами службового розслідування військової частини, тому показання свідків в такій категорії справ не є визначальними, а, отже, і ризик впливу на таких свідків несуттєвий для даного кримінального провадження. Також військовослужбовці, які продовжують військову службу і можуть бути потенційними свідками у провадженні, фактично не мають змоги контактувати з підозрюваним, який перебуває поза службою.

При цьому, прокурором доведено необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, однак на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, не відбувши попереднє покарання.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує, що відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

Також, враховуючи обставини кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, наявність декількох істотних ризиків, особу підозрюваного (раніше неодноразово судимий), слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0002085 від 27.08.2024 за ч. 5 ст. 407 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту фактичного затримання на строк з 29.10.2025 до 27.12.2025 включно без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 27.12.2025 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1