Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/513/24 за апеляційною скаргою представника цивільного позивача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мукачева Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з незакінченою вищою освітою, одружений, що має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Уточнений цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК Перша» на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 6253,33 грн та 312,67 грн моральної шкоди.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведені по справі експертизи в сумі 9560 грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 24.07.2023 на транспортний засіб марки «Chevrolet Nubira» д.н.з. НОМЕР_1 .

Речовий доказ: транспортний засіб марки «Chevrolet Nubira» д.н.з. НОМЕР_1 повернуто власнику.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

16.07.2023 о 23 год 44 хв ОСОБА_8 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Chevrolet», моделі «Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Ужгороді по вул. Легоцького, зі сторони вул. Капушанської, вирішив виїхати на нерегульоване перехрестя з круговим рухом, на перехрестя вул. Легоцького та М. Заньковецької. Наблизившись до даного перехрестя зі швидкістю 29,6 … 32.8 км/год, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків

-2-

свого діяння, хоча повинний був і міг їх передбачити, тобто діючи зі злочинною недбалістю, не обрав безпечну швидкість щоб мати змогу постійно контролювати рух, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не виконав вимоги п. 16.12 Правил дорожнього руху України, тобто не зменшуючи швидкість, виїхав на нерегульоване перехрестя з круговим рухом, при цьому не надав перевагу в русі транспортному засобу, що вже рухався по колу з увімкненими передніми та задніми світловими приладами зі швидкістю 20.5 … 22.7 км/год, який був позбавлений можливості зупинитись до місця зіткнення електросамокату марки «Okai», моделі «ES-400B», потужністю двигуна 700 Вт, служби шерингу електросамокатів «Vevi», водієм якого був ОСОБА_5 , в результаті чого, передньою правою частиною свого автомобіля допустив зіткнення із задньою частиною даного електросамокату, від якого водій електросамокату втратив рівновагу та впав на асфальто-бетонне покриття, де отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: «ВЧМТ, геморагічний забій головного мозку 11 ст з САК та субдуральною гематомою справа з лівобічним гемі синдромом та астено-вегетативним синдромом, перелом кісток основи черепа, гостра правобічна нейросенсорна приглуховатість».

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини кузова транспортного засобу із подальшим відкиданням та ударянням об тверде підлегле покриття. По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.07.2023.

Тілесні ушкодження у вигляді «Гостра правобічна нейросенсорна приглуховатість» привели до розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день) і за цією ознакою згідно п 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Всі інші тілесні ушкодження були небезпечними для життя в момент їх спричинення і за цією ознакою, згідно п. 2.1.3 (б.в.г.) «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що електросамокат марки «Okai», моделі «ES-400B», потужністю двигуна 700 Вт згідно ст. 1 Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» відноситься до легкого персонального електричного транспортного засобу, оскільки потужність його двигуна становить до 700 Вт.

У такий спосіб ОСОБА_8 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме п. 16.12, 4.10.

З технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії водія автомобіля «Chevrolet», моделі «Nubira», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_8 , який не дотримався вимог пункту 16.12 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині розв`язання уточненого цивільного позову ОСОБА_5 до ПрАТ «СК «ПЕРША» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасувати та ухвалити новий вирок, яким задовольнити уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення з ПрАТ «СК «ПЕРША» на його користь мінімального розміру страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з лікування

-3-

потерпілого за період з 18.08.2023 по 25.08.2023 у розмірі 1563,33 грн, моральної шкоди у розмірі 78,16 грн, а також розмір понесених судових витрат на правничу допомогу, який складає суму 20500 грн. В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_6 зазначає проте, що внаслідок отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_5 був непрацездатним та офіційно перебував на лікуванні протягом 32 днів, в тому числі й у період з 18.08.2023 по 25.08.2023. Разом з тим, суд першої інстанції визначив загальну кількість днів лікування лише 28 календарних днів та не врахував період непрацездатності з 18.08.2023 по 25.08.2023 та перебування потерпілого ОСОБА_5 на амбулаторному лікуванні. Крім того, судом безпідставно відмовлено у стягненні на користь позивача понесених судових витрат на правничу допомогу. Позивачем надано належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, зокрема: договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт, в якому детально викладено надані адвокатом послуги, документ, що свідчить про фактичну оплату послуг (фіскальний чек від 12.05.2024).

В запереченні на апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , представник цивільного відповідача ПрАТ «СК «Перша» - ОСОБА_9 вказує на її безпідставність й необґрунтованість. Зазначає про безпідставність посилання представника цивільного позивача на наявність підстав для зарахування періоду непрацездатності ОСОБА_5 з 18.08.2023 по 25.08.2023, оскільки позивачем не було надано жодного підтвердження про перебування на лікуванні у вказаний період. Наявний в матеріалах кримінального провадження медичний висновок КНП «ЦПМСД ХСР» за № А797-22АК-А547-КМНР від 14.08.2024, не містить жодної інформації про перебування ОСОБА_5 на лікуванні в період з 18.08.2023 по 25.08.2023. Крім того, долучений до апеляційної скарги медичний висновок № ТС65-Р46М-24В5-КТ86 від 18.08.2024, який не надавався суду першої інстанції, лише підтверджує факт перебування позивача на лікарняному з 18.08.32034 по 25.08.2023. Разом з тим, отримавши копію медичного висновку № ТС65-Р46М-24В5-КТ86 від 18.08.2024, відповідач, перевіривши інформацію, вказану у даному висновку, здійснив доплату страхового відшкодування в загальному розмірі 1876 грн. Що стосується стягнення із страхової компанії понесених цивільним позивачем судових витрат, то витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого та не можуть бути розподілені між страховою компанією і обвинуваченим. Цивільний позивач намагається безпідставно стягнути із відповідача понесені ним судові витрати, оскільки на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу позивач надав договір № 5 про надання правової допомоги від 17.09.2023 та акт виконаних робіт, який є додатком № 2 до договору. Даний договір датований 17.09.2023, позов до ПрАТ «СК «Перша» подано 09.01.2024 і до вказаної дати ні позивач, ні його представник не звертались до страхової компанії з будь-якими заявами чи повідомленнями. Загальна вартість послуг становить 20500 грн. Разом з тим, цивільним позивачем не зазначено, які саме послуги, пов`язані з вимогами до ПрАт «СК «Перша» було надано позивачу в період з 17.09.2023 по 09.01.2024, яка вартість таких послуг та чому вартість цих послуг включена до вартості витрат на правову допомогу, що стягується із страхової компанії. Згідно інформації, зазначеної в акті виконаних робіт, до дати пред`явлення до ПрАТ «СК «Перша» позивачем було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 8500 грн, однак позивачем не підтверджено належним чином, що саме ці витрати безпосередньо пов`язані з ПрАТ «СК «Перша». Крім того, позивач не звертався до відповідача ні з повідомленням про ДТП, ні з заявою про виплату, позбавивши таким чином страховика на врегулювання даного питання у досудовому порядку.

У зміненій апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду щодо ОСОБА_8 в частині розв`язання уточненого

-4-

цивільного позову ОСОБА_5 до ПрАТ «СК «ПЕРША» про відшкодування майнової та моральної шкоди скасувати та ухвалити новий вирок, яким задовольнити уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині стягнення з ПрАТ «СК «ПЕРША» на його користь розмір понесених судових витрат на правничу допомогу, який складає суму 20500 грн. Додатково зазначає, що з обвинуваченим ОСОБА_8 було врегульовано всі спірні питання щодо відшкодування завданої шкоди до розгляду цивільного позову по суті та до ухвалення вироку, тому суд першої інстанції розглядав виключно вимоги позову до відповідача ПрАТ «СК «ПЕРША». З цих підстав відмова суду у стягненні витрат на правничу допомогу, які поніс ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження є неправомірною, адже в даному випадку не існує іншого способу вирішити дане питання. У ОСОБА_5 відсутні законні підстави для подання позовної заяви в порядку цивільного судочинства, адже він скористався правом на розгляд позовної заяви разом з обвинувальним актом. У даному конкретному випадку позивачем надано належні, допустимі, достатні та достовірні докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, зокрема: договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт, в якому детально викладено всі надані адвокатом послуги у справі про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в кримінальному провадженні, документ, що свідчить про фактичну оплату послуг у сфері кримінального права, оформлений у встановленому законом порядку (фіскальний чек: від 12.05.2024). З цих підстав вирок суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_5 у задоволенні вимоги щодо стягнення понесених судових витрат на правничу допомогу з відповідача ПрАТ «СК «ПЕРША» є неправомірним.

У запереченні на заяву про зменшення вимог апеляційної скарги ПРАТ «СК «Перша» зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Зазначене також підтверджується судовою практикою. Витрати на правову допомогу заявлені в межах кримінального провадження підлягають стягненню виключно з обвинуваченого, та не можуть стягуватись зі страховика. Відповідно, під час розгляду кримінального провадження потерпілий мав право заявити вимогу щодо стягнення витрат на правову допомогу з обвинуваченого. Крім того, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надає договір № 5 про надання правової допомоги від 17.09.2023, який є додатком № 2 до договору. Даний договір датований 17.09.2023, позов до ПрАТ «СК «Перша» подано 09.01.2024. До дати 09.01.2024, ні позивач, ні його представник не звертались до ПрАТ «СК «Перша» з будь-якими заявами чи повідомленнями. Загальна вартість послуг згідно умов згаданого договору становить 20500 грн. Виникає питання, які саме послуги пов`язані з вимогами до ПрАТ «СК «Перша» було надано позивачу у період з 17.09.2023 по 09.01.2024, яка вартість таких послуг та чому вартість цих послуг, наданих до дати пред`явлення позову (період з 17.09.2023 по 09.01.2024) включена до вартості витрат на правову допомогу, що стягується з ПрАТ «СК «Перша». Право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу обмежується строком в рік з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і три роки, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого. Однак, позивач не звертався до відповідача 2, ні з повідомленням про ДТП, ні з заявою про виплату, позбавивши таким чином страховика можливості врегулювання даного питання у досудовому порядку без

-5-

понесення додаткових витрат. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України стягнення судових витрат з ПрАТ «СК «Перша» є неправомірними та безпідставними. В даному випадку судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого, а не страховика.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого та його представника, а також представника ПрАТ «Страхова компанія «Перша», неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також приймається до уваги заява представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 про можливість розгляду апеляційної скарги без її та потерпілого ОСОБА_5 , а також прохання представника ПрАТ «Страхова компанія «Перша», яке міститься в запереченні на апеляційну скаргу, про розгляд кримінального провадження у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді про зміст вироку, доводи зміненої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що змінена апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали у кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, досудове розслідування й судовий розгляд по ньому проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України. Викладені у вироку висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах вказаних у вироку суду ґрунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, і ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ст. 404 КПК України не перевіряються.

На переконання колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних, що характеризують його особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також судом обґрунтовано прийнято рішення про стягнення із ПрАТ «СК Перша» на користь потерпілого ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 6253,33 грн та 312,67 грн на відшкодування спричиненої моральної шкоди, що ніким з учасників кримінального провадження також не оспорюються.

-6-

Перевіряючи обгрунтованість доводів зміненої апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 в частині безпідставної відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПрАТ «СК «Перша» витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Зазначене кореспондується із судовою практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 02.11.2023 (справа № 686/28824/21), відповідно до якої, у разі ухвалення обвинувального вироку витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого та не можуть бути розподілені між страховою компанією і обвинуваченим. В даній постанові суд указав, що за вимогами ч. 1 ст. 124 КПК на підозрюваного, обвинуваченого покладається обов`язок відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, зокрема, і виплати, пов`язані з правовою допомогою представника потерпілого. Тобто, витрати на правову допомогу заявлені в межах кримінального провадження підлягають стягненню виключно з обвинуваченого, та не можуть стягуватись зі страховика. Відповідно, під час розгляду кримінального провадження потерпілий мав право заявити вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу з обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надає договір № 5 про надання правової допомоги від 17.09.2023 та акт виконаних робіт (наданих послуг), який є додатком № 2 до договору.

Даний договір датований 17.09.2023, позов до ПрАТ «СК «Перша» подано 09.01.2024. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що до вказаної дати позивач ОСОБА_5 чи його представник адвокат звертались до ПрАТ «СК «Перша» з будь-якими заявами чи повідомленнями. Таких відомостей не надала і адвокат ОСОБА_10 апеляційному суду.

Загальна вартість послуг згідно умов згаданого договору становить 20500 грн, однак цивільним позивачем та його представником не надано документальних підтверджень того, які саме послуги, пов`язані з вимогами до ПрАТ «СК «Перша», було надано позивачу у період з 17.09.2023 по 09.01.2024, яка вартість таких послуг та чому вартість цих послуг, наданих до дати пред`явлення позову включена до вартості витрат на правову допомогу, що повинна бути стягнута з ПрАТ «СК «Перша».

Згідно з інформацією зазначеною в акті, до дати пред`явлення позову до ПрАТ «СК «Перша», позивачем було понесено витрати на правову допомогу в розмірі 8500 грн. Позивачем та його представником не підтверджено, що саме ці витрати безпосередньо пов`язані з ПрАТ «СК «Перша».

Посилання адвоката ОСОБА_10 на те, що Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не зобов`язує потерпілу особу в обов`язковому досудовому порядку звертатись до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, а надає потерпілому право вибору звернутись в досудовому порядку до страховика із заявою про виплату чи в судовому порядку з позовною заявою, є безпідставним, оскільки заява про виплату страхового відшкодування є обов`язковим елементом юридичного складу, за наявності якого у страховика за полісом настає обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на

-7-

отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Тобто право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу обмежується строком в рік з моменту ДТП, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і три роки, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого (п. 37.1.4 ст. 37 Закону).

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач не звертався до відповідача ні з повідомленням про ДТП, ні з заявою про виплату, позбавивши таким чином страховика можливості врегулювання даного питання у досудовому порядку без понесення додаткових витрат.

Колегія суддів констатує, що позивач має право на звернення до суду щодо отримання страхового відшкодування, але в такому разі такий вибір позивача не повинен призводити до додаткових витрат страховика лише з тих міркувань, що позивач вирішив не звертатись до страховика в досудовому порядку, а здійснити таке стягнення відразу в судовому порядку. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України та з урахуванням роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення на користь позивача судових витрат з ПрАТ «СК «Перша», оскільки в даному випадку судові витрати, зокрема, витрати на правову допомогу підлягають стягненню з обвинуваченого, а не страховика.

Інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи є безпідставними, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, а відтак апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, а отже така визнається судом апеляційної інстанції необґрунтованою та до задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду представником цивільного відповідача не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Змінену апеляційну скаргу представника цивільного позивача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.07.2024 щодо ОСОБА_11 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді