Справа № 243/4706/24
Провадження № 1-кп/204/1110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, з приміщення зали судових засідань кримінальне провадження № 0000889, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1.3 ст. 436-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У даному судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заявив відвід прокурору ОСОБА_3 з підстав, що прокурором не належним чином вручено йому клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заяву захисника підтримав.

Присутня у судовому засіданні ОСОБА_6 , яка подала заяву про передачу обвинуваченого на поруки, уважала, що заява захисника про відвід прокурора підлягає задоволенню.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення заяви про відвід, у зв`язку з її необґрунтованістю. Уважала, що заява сторони захисту про відвід прокурора подана з метою затягування розгляду клопотання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу. Також прокурор наголосила, що відповідне клопотання було направлено усім захисникам обвинуваченого у передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України та положень КПК України прокуратура здійснює підтримання публічного обвинувачення в суді, а прокурор виступає з боку сторони обвинувачення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Повноваження прокурора закріплені у ч. 2 ст. 36 КПК України. Відповідно до вказаної статті прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора (ч. 1 ст. 36 КПК України).

Для вирішення питання про те, чи є підстави для відводу прокурора ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні, суд повинен перевірити наявність підтверджених фактів, які б породжували сумніви неупередженості прокурора.

Підстави відводу прокурора від участі у кримінальному провадженні передбачені ч.1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні:1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Системний аналіз ст. 77 КПК України дозволяє визначити упередженість як зацікавленість службової особи у певних результатах процесуальних дій чи рішень, які вчиняються цією особою. При цьому ця зацікавленість має носити особистий характер, тобто створювати конфлікт публічних і приватних інтересів прокурора, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб, і вона повинна мати ступінь, здатний вплинути на об`єктивність прокурора при прийнятті ним рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Упередженість прокурора у справі може бути викликана, як особистими мотивами так і професійною зацікавленістю у розгляді кримінального провадження, яка є проявом реалізації ним функцій прокуратури.

З метою дотримання гарантій об`єктивного розгляду справи учасники судового провадження наділені правом заявити відвід. За наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, можуть бути заявлені заяви про відвід прокурору. Відвід повинен бути вмотивованим (частини 1, 2, 5 статті 80 КПК України).

Відповідно ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід

Необхідність доведення підстав для відводу також випливає з практики ЄСПЛ, який зазначав, що відсутність упередженості або прихильності презюмується, поки не надано доказів протилежного. При встановленні неупередженості думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України, заяву про відвід прокурора під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням визначеного принципу кожна із сторін повинна довести свою позицію та надати суду ті докази, які вона має намір долучити для доведення своєї позиції.

Аналізуючи заяву захисника про відвід прокурора, яка обґрунтована неналежним врученням копії клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд доходить висновку, що наведені захисником обставини фактично зводяться до незгоди з процесуальними діями прокурора, що не може бути наслідком для відводу прокурора з підстав, передбачених КПК України.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вручення прокурором захиснику копії клопотання не у спосіб, який би уважав за доцільне захисник, за відсутності існування інших обставин, передбачених ст. 77 КПК України, які об`єктивно викликають сумнів у неупередженості прокурора ОСОБА_3 , не є підставою для відводу.

Отже, за результатами розгляду заяви захисника ОСОБА_4 про відвід прокурора, судом не встановлено визначених Законом обставин, які б виключали участь прокурора ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження судом.

Інших обставин, які б викликали сумнів у необ`єктивності та упередженості прокурора, судом не встановлено та захисником ОСОБА_4 не наведено.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява захисника ОСОБА_7 про відвід прокурора ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 77, 79-81, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000889, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1.3 ст. 436-2 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.12.2025.

Суддя ОСОБА_1