Справа № 529/1023/25
Провадження № 1-кп/529/144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в селищі Диканька Полтавської області у режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000649 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Диканського районного суду Полтавської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000649 стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю строком на 2 місяці. В обґрунтування клопотання вказано, що розгляд кримінального провадження ще не завершений, на теперішній час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, зокрема є об`єктивні причини вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, так як обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків, чинити стосовно них будь-який тиск з метою зміни їх показів на свою користь. Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 30.04.2024 вже був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу, про сплату якого відомості відсутні. Вчинення нового злочину протягом короткого періоду свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правовопорушень.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 не можливо, оскільки вони не зможуть у повній мірі усунути наявні ризики і забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків. Так, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, що може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного судового розгляду шляхом незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою уникнення покарання. Особисту поруку також до нього неможливо застосувати, так як на теперішній час не встановлено осіб, які б надали письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та зобов`яжуться за необхідності доставити його до суду на першу вимогу. Застава також не може бути застосована, так як слідчому або прокурору не надходили заяви чи клопотання від обвинуваченого, його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок. Крім цього, у ОСОБА_4 відсутні грошові кошти, адже на теперішній час він ніде офіційно не працює, в нього відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно, що унеможливлює застосування до нього такого запобіжного заходу як застава. Обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 . Саме такий запобіжний захід як домашній арешт у вигляді заборони залишати вказане місце проживання може гарантувати та забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 і усунути наявні ризики. Посилаючись на вказане, прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю строком на 2 місяці, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що він підтримує клопотання прокурора та просить його задовольнити.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 29.09.2025 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю строком на 2 місяці, до 25.11.2025.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що обвинувачений міг вчинити інкримінований йому злочин, висунуте обвинувачення є обґрунтованим. При цьому, судом при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини обвинуваченого не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення, беручи до уваги суворість покарання за злочин, у вчиненні якого останній обвинувачується, суд дійшов висновку, що є підстави вважати, що останній дійсно може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності або затягування судового розгляду кримінального провадження.

Виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, дійсно може вплинути на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, , у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій як особисто, так і через інших осіб, оскільки він з ними особисто знайомий та є односельцим останніх .

Обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_4 30.04.2024 вже був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу, про сплату якого відомості відсутні. Крім того, останній підтвердив, що самовільно покинув військову частину. Вчинення нового злочину протягом короткого періоду свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правовопорушень.

Враховуючи вказані вище обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що на теперішній час кримінальне провадження ще не розглянуте по суті, не досліджені докази та не допитані потерпілий, свідки, суд дійшов висновку, що доводи прокурора є обґрунтованими, а заявлені в клопотанні ризики, а саме можливість переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинення ним нових кримінальних правопорушень, не зменшилися та існують на час розгляду клопотання, у зв`язку із чим необхідність застосування до цього обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відпала.

Більш м`які запобіжні заходи стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема особисте зобов`язання, особисту поруку чи заставу неможливо застосувати, оскільки вони не виключають можливість переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків, вчинення нового кримінального правопорушення, що ускладнить повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні, зважаючи на те, що судовий розгляд кримінального провадження ще триває. Крім того, на теперішній час не встановлено осіб, які б надали письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та зобов`яжуться за необхідності доставити його до суду на першу вимогу. До прокурора та до суду не надходили заяви чи клопотання від обвинуваченого, його рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок у вигляді застави. Крім цього, у ОСОБА_4 відсутні грошові кошти, адже на теперішній час він ніде офіційно не працює, в нього відсутнє будь-яке рухоме чи нерухоме майно. Вказані обставини у своїй сукупності унеможливлюють застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки та застави.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Відповідно до ч. 6 цієї статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, які з переконливістю свідчать про обґрунтованість наявності ризиків, вказаних у клопотанні прокурора, які можуть бути усунені лише при перебуванні обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, враховуючи те, що судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, не досліджено докази та не допитано потерпілого і свідків, з метою об`єктивного та всебічного розгляду кримінального провадження у розумні строки, суд дійшов висновку, що саме перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом унеможливить переховування останнього від суду, його незаконний вплив на потерпілого та свідків і продовження ним вчинення кримінальних правопорушень, усуне наявні ризики неналежної процесуальної поведінки цього обвинуваченого і буде сприяти належному проведенню судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вказані вище встановлені у судовому засіданні обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю строком на 2 (два) місяці, тобто до 06 січня 2026 року включно, з покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відповідних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 205, ч. 3 ст. 315, ст. ст. 372, 376, 392, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому по АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю строком на 2 (два) місяці, з покладенням на нього таких обов`язків:

- заборонити цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за викликом до прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_5 , свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Строк перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом за даною ухвалою суду обчислювати з 06 листопада 2025 року, тобто з дня продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Дія цієї ухвали закінчується 06 січня 2026 року включно.

Виконання ухвали покласти на Сектор поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Зобов`язати Сектор поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це Диканському районному суду Полтавської області.

Надати право працівникам Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області з`являтися за місцем проживання ОСОБА_4 з метою контролю за його поведінкою, який перебуває під домашнім арештом, та за необхідності вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_12 та прокурору негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити для виконання Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1