Номер провадження: 11-сс/813/2106/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття к/п №0001458 від 06.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 04.07.2025 про закриття к/п №0001458 від 06.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення про відмову в задоволенні скарги, слідчий суддя зазначив, що слідчим під час здійснення досудового розслідування було здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, внаслідок чого слідчий суддя погодився із висновком слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та зазначив, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість та незаконність з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що всі обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_10 за попередньою злочинною домовленістю із ОСОБА_11 , із корисливих мотивів, переслідуючи загальну мету незаконного заволодіння чужим майном, скориставшись вразливим становищем ОСОБА_12 , увійшов в довіру останнього та шляхом оформлення довіреності отримав право управління корпоративними правами, у зв`язку із чим набув право розпорядження чужою приватною власністю часткою у статутному капіталі ТДВ «ОСКБСВ» у розмірі 34, 43% вартістю 20 000 000 грн., яку в подальшому 21.10.2021 передав ОСОБА_11 на підставі акту приймання-передачі, при цьому, ОСОБА_12 про здійснення продажу частки у статутному капіталі товариства на той час відомо не було, оскільки до дня своєї смерті останній був переконаний в належності йому на праві приватної власності такої частки та 17.02.2023 на випадок своєї смерті склав заповіт та розпорядився про перехід такої частки у власність його доньки ОСОБА_8 ; весь час після підписання даного акту грошові кошти від діяльності підприємства отримував саме ОСОБА_12 , а після його смерті його донька ОСОБА_8 , натомість, нова власниця не здійснила реєстрацію набутих прав

- слідчим суддею не було враховано того, що в день підписання, тобто 21.10.2021, ОСОБА_10 вказаного акту ОСОБА_12 знаходився в м. Одесі та міг особисто підписати його, якби на це дійсно була його воля, адже всі попередні угоди з цінним майном останній підписував особисто; за словами допитаних під час досудового розслідування свідків ОСОБА_12 завжди був дуже відповідальним та педантичним, усі грошові перекази по проведеним правочинам здійснював безготівково, щоразу повідомляв родину про здійснені транзакції, натомість, про наміри відчужити частку у статутному капіталі ТДВ «ОСКБСВ» ніхто з родини ОСОБА_12 та його найближчого оточення не чув;

- висновком почеркознавчої експертизи №1574 від 10.04.2025 підтверджується факт підроблення підпису від імені ОСОБА_11 у договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТДВ «ОСКБСВ» від 21.10.2021, при цьому, ОСОБА_11 станом на 21.10.2025 не мала джерел для отримання коштів в розмірі 2 100 000 доларів США, докази передачі грошових коштів в даному розмірі від ОСОБА_11 до ОСОБА_10 та від останнього до ОСОБА_12 відсутні;

- відтак, слідчий дійшов передчасного висновку про можливість закриття кримінального провадження та допустив неповноту досудового розслідування, не здійснив слідчих та оперативних дій на встановлення повної картини злочину, натомість, господарсько-правові відносини, на які посилається слідчий в оскаржуваній постанові, в даному випадку є виключною формою маскування злочинних дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття к/п №0001458.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали к/п №0001458, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваного судового рішення дає підстави стверджувати про те, що воно приписам вищевикладеної норми кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступні обставини.

Положеннями ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Разом із тим, ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В свою чергу, приписами п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Апеляційним судом встановлено, що 15.09.2025 представник ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , засобами поштового зв`язку звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 04.07.2025 про закриття к/п №0001458 від 06.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України (а.с. 1-57), в якій послався на необґрунтованість та передчасність постанови слідчого, неврахування органом досудового розслідування здобутих доказів, які підтверджують наявність в діях фігурантів кримінального провадження складу злочину.

При цьому, в прохальній частині поданої скарги представник потерпілої ОСОБА_7 просив поновити йому строк на звернення зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, а також скасувати постанову про закриття к/п №0001458 від 06.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Оскаржуваною ухвалою слідчого Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2025 було залишено без задоволення зазначену скаргу представника ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження (а.с. 82-84).

Проте, на підставі аналізу оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчим суддею фактично не було розглянуто клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не зважаючи на те, що в прохальній частині поданої скарги представник ОСОБА_7 клопотав про поновлення пропущеного процесуального строку на подання скарги на таку постанову слідчого.

За таких обставин, колегія суддів констатує, що слідчий суддя безпідставно, всупереч приписів п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, не розглянув клопотання представника потерпілої ОСОБА_7 про поновлення строку на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження та, як наслідок, не ухвалив відповідне рішення за результатами розгляду такого клопотання, натомість, одразу перейшов до розгляду вимог скарги по суті викладених в ній обставин, чим допустив неповноту судового розгляду, що як наслідок, перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Окремо, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали слідчого судді не відповідає вимогам ст. 370 КПК України в частині обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Так, відповідно до вимог ч.ч. 3 та 4 ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В свою чергу, до повноважень слідчого судді, відповідно до приписів п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Разом із тим, аналіз мотивувальної частини оскаржуваної ухвали свідчить про те, що, відмовляючи в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 в інтересах потерпілої ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя своє рішення належним чином не мотивував, натомість, аргументи ухвали зводяться до загальних формулювань стосовно обґрунтованості рішення слідчого та його винесення за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів, внаслідок чого слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Оскаржувана ухвала слідчого судді не містить будь якого аналізу доводів поданої представником потерпілої скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, відповідної правової оцінки здійснених під час досудового розслідування кримінального провадження слідчих та процесуальних дій та надання здобутим за результатами проведення таких слідчих (процесуальних) дій доказам, а також не містить вмотивованого належним чином висновку стосовно повноти досудового розслідування та достатності зібраних у кримінальному провадженні доказів для прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відтак, з огляду на фактичну відсутність належного мотивування та обґрунтування оскаржуваного судового рішення колегія суддів констатує, що слідчий суддя формально розглянув скаргу представника потерпілої, допустивши при цьому порушення приписів ст. 24 КПК України, яка закріплює одну із основних засад кримінального провадження забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та, відповідно до ч. 1 якої, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За встановлених обставин колегія суддів констатує, що слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому постановити законне й обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для його скасування.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, за приписами ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

В свою чергу, згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити вимоги представника потерпілої ОСОБА_7 у повному обсязі та скасувати постанову слідчого про закриття к/п №0001458, оскільки прийняття такого рішення, за наявності до того підстав та відповідно до приписів ст.ст. 304, 307 КПК України, відноситься до повноважень слідчого судді місцевого суду, натомість, у разі прийняття такого рішення судом апеляційної інстанції, потерпілу ОСОБА_8 буде позбавлено гарантованого їй права на оскарження судового рішення до суду вищої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_7 , скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду його скарги на постанову слідчого про закриття к/п №0001458 в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 309, 370, 404, 407, 409, 410, 412, 415, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 04.07.2025 про закриття к/п №0001458 від 06.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_8 , на постанову т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 від 04.07.2025 про закриття к/п №0001458 від 06.12.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4