1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9708/23 1-кп/335/269/2025
28 жовтня 2025 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 ,
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
Крім того, зазначила, що оскільки вказані грошові кошти належать їй, вони не можуть бути конфісковані в дохід держави, у разі можливого обвинувального вироку суду відносно її брата, тож доцільність подальшого перебування грошових коштів під арештом відсутня.
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 клопотання про скасування арешту майна підтримав, з підстав викладених в ньому.
Прокурор заперечував проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримали.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.
Відповідно до частин 1, 4, 6 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту відповідно до ухвали слідчого судді було забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому у застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На переконання суду, ОСОБА_6 та її представником не доведено, що арешт на вилучені за місцем проживання обвинуваченого грошові кошти був накладений необґрунтовано. Питання про приналежність коштів обвинуваченому, як і можливість їх конфіскації буде вирішено судом за наслідками судового розгляду після дослідження наданих сторонами доказів та встановлення винуватості або невинуватості обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину.
Отже, підстави для скасування арешту відсутні.
Керуючись ст.ст. 170-174, 376 КПК України, суд, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3