УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника юстиції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000198 внесеного до ЄРДР 15.12.2025, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором, про застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000198 внесеного до ЄРДР 15.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляду запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.12.2025 ОСОБА_4 , використовуючи власний мобільний телефон марки Redmi Note 12 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з номером оператору мобільного зв`язку НОМЕР_3 , з встановленим програмним забезпеченням інтернет-месенджеру «Telegram» із створеним обліковим записом « ОСОБА_8 » з ідентифікатором користувача « ОСОБА_9 », що зареєстрований на номер НОМЕР_3 , з метою особистого незаконного збагачення, відшукав аккаунт з ідентифікатором «ІНФОРМАЦІЯ_3», зареєстрований під іменем « ОСОБА_10 », від якого отримав завдання на пошук та знищення шляхом підпалу військових автомобілів Збройних Сил України за грошову винагороду у сумі 40000 гривень, на що добровільно надав згоду.

Для підготовки до вчинення злочину ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що діяльність Збройних Сил України в умовах воєнного стану спрямована, зокрема, на забезпечення оборони України в особливий період, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, діючи умисно, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, для реалізації власного злочинного умислу, діючи з корисливою метою здійснював пошук військових автомобілів Збройних Сил України та 15.12.2025 о 08:45 виявив автомобіль марки "Isuzu midi", д.н.з. НОМЕР_4 , зеленого кольору (олива) з розпізнавальними знаками ЗС України, що був припаркований у м. Вінниці по вул. Ушинського, 1 поряд приватними СТО, та який, на думку ОСОБА_4 , використовувався підрозділами Збройних Сил України.

Після погодження невстановленою особою, що використовує аккаунт у інтернет-месенджері «Telegram з ідентифікатором «ІНФОРМАЦІЯ_3», зареєстрований під іменем « ОСОБА_10 », обраного для підпалу автомобіля, ОСОБА_4 з метою доведення свого злочинного задуму до кінця, о 17.45 годині 15.12.2025, перебуваючи у торгівельному центрі «Епіцентр Вінниця 2» за адресою: м. Вінниця вул. Батозька буд. 1-В, придбав розчинник «647 Maximum» 0,75 л., для здійснення підпалу названого вище автомобіля.

Реалізуючи власний злочинний умисел, 15.12.2025 біля 18:15 ОСОБА_4 дійшов до вул. Ушинського, 1 м. Вінниці, де був припаркований автомобіль марки "Isuzu midi", д.н.з. НОМЕР_4 , зеленого кольору (олива) з розпізнавальними знаками ЗС України, та переконавшись у відсутності сторонніх осіб, що могли б виявити його протиправну діяльність, вилив горючу рідину (розчинник) на вказаний автомобіль та із використанням сірників підпалив горючу рідину, з метою знищення транспортного засобу який, на думку ОСОБА_4 , використовувався підрозділами територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Виконуючи описані вище злочинні дії ОСОБА_11 здійснив відеозапис з використанням власного мобільного телефону та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , здійснилось займання горючої рідини на автомобілі "Isuzu midi", д.н.з. НОМЕР_4 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_12 та використовувався мешканцем м. Вінниця, військовим у відставці та волонтером ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за який передбачено покарання у виді карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років та відноситься до категорії тяжких злочинів.

19.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, також, є: 1) стан здоров`я підозрюваного; 2) наявність в підозрюваного контактів в соціальних мережах та інтернет-месенджерах антиукраїнського спрямування.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, орган досудового розслідування вважає, за доцільне застосувати до нього цілодобовий домашній арешт.

Таке обмеження права ОСОБА_4 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого, слідчому судді пояснила, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, разом з тим, по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, разом з тим зазначила, що органом досудового розслідування було враховано вік підозрюваного, його психологічні особливості та обставини кримінального правопорушення по якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру, а тому орган досудового розслідування звернувся саме із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому просила слідчого суддю клопотання задовольнити у повному обсязі..

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду слідчому судді пояснив, що він навчається у спеціальній школі та на даний час перебуває у дев`ятому класі, разом з тим у мережі інтернет з ним зв`язалась невідома йому особа, яку він особисто не знає та ніколи не зустрічав та запропонувала роботу, а саме здійснити підпал автомобіля. Внаслідок спілкування вказана невідома йому особа почала погрожувати фізичним насильством та повідомила що знає особисту інформацію про нього, зокрема місце проживання та місце навчання, внаслідок чого він дуже перелякався та здійснив те що вимагала особа яка з ним зв`язалась, а саме здійснив підпал автомобіля. Про вказані погрози він нікого не повідомляв, оскільки боявся за своє життя.

Під час судового розгляду законний представник підозрюваного - ОСОБА_6 слідчому судді пояснила, що ОСОБА_4 являється її сином, у сина є вади із психологічним здоров`ям, зокрема лікарями йому констатували легку розумову відсталість, внаслідок чого його довелось перевести до спеціалізованого навчального закладу, разом з тим зазначила, що її син їй повідомив, що здійснив підпал вказаного автомобіля оскільки дуже злякався.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснила, що ОСОБА_4 поставлено діагноз легка розумова відсталість, що мало безпосередній вплив на вчинення ОСОБА_4 вказаних дій, ОСОБА_4 підкорився вимогам здійснити підпал вказаного транспортного засобу оскільки має вказані психологічні особливості та дуже перелякався, на даний час законним представником підозрюваного здійснюється посилений контроль за ОСОБА_4 , та останньому роз`яснено суспільну небезпечність його дій. На даний час ОСОБА_4 активно сприяє органу досудового розслідування, щиро розкаюється у вчиненому. Окрім того зазначила, що ризики зазначені у клопотанні жодним чином не обґрунтовані та застосування такого запобіжного заходу може в значній мірі негативно повпливати на отримання підозрюваним базової загальної освіти та життєдіяльності в цілому, а тому просила слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період з 18:00 год. по 08:00 год. за місцем реєстрації підозрюваного.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

При цьому, вимогами ч. 6 ст. 176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Таким чином, нормами КПК України при розгляді клопотань про застосування запобіжного заходу щодо осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України, на період дії воєнного стану, визначено обмеження щодо застосування запобіжних заходів, зокрема визначено виключний запобіжний захід, який може бути застосований до особи, у виді тримання під вартою.

Застосування іншого запобіжного заходу, щодо осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України, на період дії воєнного стану, нормами процесуального законодавства України не передбачено.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжено та діє по теперішній час.

Ігноруючи вказані приписи чинного кримінально-процесуального законодавства України, слідчим за погодженням із прокурором було подано до суду клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 , який відповідно до наданих слідчому судді матеріалів клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання підозрюваного, що є грубим порушенням визначених законодавством норм та вимог, зокрема передбачених ч. 6 ст. 176 КПК України та є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання.

Жодного належного правового обґрунтування можливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-1 КК України, на період дії воєнного стану, слідчим у клопотанні та прокурором в ході судового розгляду не зазначено та не доведено.

Разом з тим, із наданих стороною захисту в судовому засіданні матеріалів характеризуючих особу підозрюваного, зокрема Психолого-педагогічної характеристики учня 9 класу Комунального закладу «Вінницька спеціальна школа для дітей з порушеннями інтелектуального розвитку», за підписом директора закладу ОСОБА_14 , психолога ОСОБА_15 та класного керівника ОСОБА_16 , вбачається, що « ОСОБА_17 , 16 років, навчається у 9 класі Комунального закладу «Вінницька спеціальна школа для дітей з порушеннями інтелектуального розвитку». Має легку розумову недостатність, що підтверджується відповідними висновками фахівців.

Пізнавальна діяльність характеризується зниженим рівнем абстрактного та критичного мислення, переважанням конкретно-ситуативного сприйняття дійсності. Здатність до прогнозування наслідків власних дій обмежена особливо у складних, емоційно значущих або соціально напружених ситуаціях. Рівень критичної оцінки інформації, отриманої ззовні, знижений.

Емоційно-вольова сфера незріла. Спостерігається виражена потреба у визнанні, схваленні та матеріальному заохоченні, схильність до імпульсивних рішень. Має знижену здатність протистояти тиску, навіюванням, переконанню та маніпуляціям з боку значущих або авторитетних осіб.

У міжособистісній взаємодії прагне підвищити власний статус серед однолітків, іноді вдається до перебільшення або неправдивих повідомлень, що свідчить про незрілі механізми самоствердження та недостатньо сформовану відповідальність за власні слова і дії.

Спостерігається обмежена здатність повною мірою усвідомлювати реальні наслідки своїх дій, а також підвищена схильність до зовнішнього впливу, навіюваність...»

Вказані обставини слідчий суддя вважає вагомими для кримінального правопорушення, такими що у найкоротші терміни потребує перевірки органом досудового розслідування, зокрема призначенням та проведенням судової психологічної експертизи, оскільки на момент розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу існують обґрунтовані сумніви щодо усвідомленням ОСОБА_4 в повній мірі своїх дій, та в подальшому, у разі виявлення таких обставин експертом, може призвести до встановлення стану неосудності або обмеженої осудності підозрюваного тощо.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу додаються: копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.ч. 1,2,3,4 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати:

1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані);

2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;

3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

4) висновки ревізій та акти перевірок.

Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази. Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Таким чином, матеріали додані слідчим до клопотання у розумінні ст. 99 КПК України не можуть вважатися дублікатами документів та не можуть бути визнані судом як оригінали документів, оскільки належним чином не засвідчені особою якою подано клопотання, що унеможливлює слідчому судді пересвідчитись у приналежності даних матеріалів до кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 15.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст. 114-1 КК України. Оригіналів документів, якими слідчий обґрунтовує своє клопотання, слідчому судді для дослідження надано не було.

З врахуванням вищезазначених обставин, оскільки клопотання слідчого за погодженням з прокурором подано до суду в порушення вимог, передбачених ч. 6 ст. 176 КПК України, не містить в собі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених у клопотанні та подано до проведення необхідної у кримінальної провадженні для встановлення об`єктивної істини у справі судової психологічної експертизи підозрюваного, з метою встановлення стану осудності особи, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника юстиції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000198 внесеного до ЄРДР 15.12.2025, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є необґрунтованим, недоведеним, поданим з порушенням вимог КПК України та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 194, 196, 309, 369, 370, 372, 400 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника юстиції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000198 внесеного до ЄРДР 15.12.2025, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя