ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002081 від 18.08.2025, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ), такого, що має середнюосвіту, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, такого, що в силу ст. 89 КК України судимості не має,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Судом встановлено, що 17.08.2025 приблизно о 17:35 ОСОБА_5 перебував біля магазину «Шаурма та вугілля» у місті Києві (вул. Левка Лук`яненка, 14а), де побачив транспортний засіб марки LIFAN моделі LF175-2E, синього кольору 2020 року випуску (д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ), вартість якого становить 37 196,82 грн, який перебуває у власності ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння зазначеним вище транспортним засобом, реалізуючи який ОСОБА_5 , у зазначений вище день та місці, приблизно о 17:40, діючи умисно у власних цілях, не маючи жодного дозволу власника на використання транспортного засобу, застосовуючи свою фізичну силу відкотив вищевказаний транспортний засіб від місця його первинного знаходження, тим самим реалізував до кінця свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння належним ОСОБА_6 транспортним засобом.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, у судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява останнього, де потерпілий просить судове провадження кримінального провадження здійснювати за його відсутності, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого немає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро покаявся, зазначив, що жалкує, що так сталося, беззаперечно підтвердив обставини кримінального провадження, при цьому не оспорював день, час, місце та спосіб вчиненого злочину відповідно до висунутого обвинувачення й надав наступні показання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 17.08.2025 у вечірній час він, перебуваючи за адресою вул. Левка Лук`яненка, 14а у місті Києві, всупереч волі власника відкотив припаркований мопед марки LIFAN, з якого в подальшому зняв запчастини та став зберігати їх за місцем проживання з метою замінити ними деталі його мопеда, які вийшли з ладу, а незаконно вилучений мопед лишив у лісопарковій зані в Оболонському районі міста Києва. Через декілька днів його зупинили працівники поліції, під час спілкування з ними він повідомив, що за його місцем проживання знаходяться запчастини до мопеда, яким він незаконно заволодів, після чого повідомив та показав місцезнаходження, де він його залишив.

Висловивши самозасудження свого вчинку та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, ОСОБА_5 свою винуватість в учиненні злочину визнав повністю, просив вибачення, щиро покаявся, та просив суд суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останнім змісту обставин вчинення злочину.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом було встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, за відсутністю будь-яких сумнівів у добровільності та істинності позиції останніх, за згодою учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що мають істотне значення для вирішення обвинувачення по суті, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом роз`яснено сторонам кримінального провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 в межах висунутого обвинувачення, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, за обставин, установлених у судовому засіданні, доведено повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 зі змінами від 06.11.2009 «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Так, приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, характер, мотиви та обставини вчинення злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання винної особи, відповідно до ст. 66 КК України, про які зазначено в обвинувальному акті, суд визнає «щире каяття» та «активне сприяння розкриттю злочину» з огляду на таке.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що, на переконання суду, свідчить про наявність обставини, що пом`якшує покарання, - «щире каяття».

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 02.11.2021 справа №643/13256/17 та інші, які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Під активним сприянням розкриттю злочину необхідно вважати надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

Так, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , наполягаючи на тому, що він активно сприяв розкриттю злочину показав, що під час досудового розслідування він добровільно пішов на співпрацю з органом досудового розслідування, добровільно сприяв органу досудового розслідування в установленні обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що в подальшому було підтверджено органом досудового розслідування.

Вищевказані обставини, на переконання суду, свідчать про наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, - «активне сприяння розкриттю злочину».

Такий висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа №397/92/15-к, від 07.04.2021 справа №263/15605/17 та інші, які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону №1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Зважив суд і на дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що він в силу ст. 89 КК України судимості не має, має постійне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується формально посередньо, на спеціальних обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги вказані обставини в сукупності, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі відповідно до санкції норми закону, що передбачає відповідальність за вчинене, водночас, враховуючи вік обвинуваченого, позиції потерпілого, викладену у його заяві, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі у мінімальній межі з його реальним відбуванням, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому суд не вбачає правових підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням статей 69, 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - відсутній.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати - статтями 124, 126 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадках виправдування обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 03.09.2025 за №756/12777/25.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись положеннями статей 100, 369-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 03.09.2025 за №756/12777/25, на майно, вилучене 19.08.2025 в ході огляду місця події, а саме: заднє колесо мопеду «LIFAN», 18 радіус «KONTROL», комплектуючі деталі колеса СНОНО 1045, два амортизатори заднього колеса та дві накладки на заднє колесо, мопед марки «LIFAN», моделі LF175-2E, реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- заднє колесо мопеду «LIFAN» 18 радіус «KONTROL»; комплектуючі деталі колеса СНОНО 1045; два амортизатори заднього колеса та дві накладки на заднє колесо (постанова від 25.08.2025), - після набрання вироком законної сили повернути потерпілому за належністю;

- мопед марки LIFAN, номерний знак НОМЕР_4 (постанова від 25.08.2025), який відповідно до змісту вказаної постанови поміщено на територію ВП №1 Оболонського УП ГУНП у м. Києві (м. Київ, просп. Рокоссовського, 10а), - після набрання вироком законної сили повернути потерпілому за належністю;

- футболка синього кольору та шолом синього кольору з помаранчевими вставками (постанова від 25.08.2025), які передано на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 (протокол передачі від 25.08.2025), - після набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому за належністю;

- мобільний телефон марки iPhone 11 номер моделі: MHDH3FS/A, серійний номер: НОМЕР_5 , ІМЕІ: НОМЕР_6 , ІМЕ12: НОМЕР_7 , чорного кольору, з карткою мобільного оператора НОМЕР_8 (постанова від 25.08.2025), які передано на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_5 (протокол передачі від 25.08.2025), - після набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому за належністю;

- відеозапис, що міститься на флеш-накопичувачі (постанова від 20.08.2025), - після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави у рахунок відшкодування витрат на залучення експерта 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп. (Отримувач: ГУК у м. Києві/Оболонський р-н 24060300; Код отримувача ; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0026006; Код класифікації доходів бюджету: 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1