В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 листопада 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого монтажником санітарно-технічних систем і обладнання господарчого персоналу КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Дружківської міської ради, неодруженого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та інших осіб не маючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
Приблизно на початку вересня 2025 року (більш точний час не встановлено), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в посадці, розташованої поблизу вул. Каховської, м. Дружківка Донецької області, побачив кущі дикоростучої рослини роду коноплі. Достовірно знаючи, що вказані рослини містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичної речовини канабіс, для подальшого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» № 62/95-ВР від 15.02.1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), достовірно знаючи, що будь-які дії та операції з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекурсорами на території України є незаконними, будучи обізнаним про відповідальність за їх незаконний обіг, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, приблизно на початку вересня 2025 року (більш точний час не встановлено) ОСОБА_3 зірвав дикорослі рослини роду коноплі, чим здійснив незаконне придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено. Після чого зірвані кущі коноплі ОСОБА_3 розклав біля місця де він їх зірвав та залишив висушуватися, чим почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабісу, без мети збуту.
В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій раніше виниклий умисел, 25 жовтня 2025 року о 10 год. 00 хв., (більш точний час не встановленно), повернувся до посадки розташованої поблизу вул. Каховської, м. Дружківка Донецької області, де він залишив зірвані рослини роду коноплі, впевнившись, що рослини роду коноплі повністю висохли, забрав рослини роду коноплі та поклавши до мішку спрямував до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
В цей же самий день, а саме 25 жовтня 2025 року приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 , було зупинено працівниками поліції неподалік від пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: вул. Привокзальна, 1А, м. Дружківка, для перевірки документів, відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів ОСОБА_3 повідомив, що має при собі наркотичну речовину - канабіс.
25 жовтня 2025 року в період часу з 11 год. 18 хв. по 11 год. 53 хв. під час огляду на ділянці місцевості поблизу пункту прийому металобрухту, розташованого за адресою: вул. Привокзальна, 1А, м. Дружківка працівниками поліції у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мішок з наркотичним засобом - канабіс, який відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" зазначений в списку №1 таблиці №2, відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу, яку ОСОБА_3 умисно зберігав без мети збуту для особистого вживання до моменту вилучення, загальною масою 262,57 г містить речовину масою 107,14 г, яка є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено та речовину масою 155,43 г, яка до наркотичних засобів не відноситься. Маса канабіса, в перерахунку на суху речовину, складає 93,43 г.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
До обвинувального акту при його направленні до суду, додано заяву ОСОБА_3 , складену у присутності захисника ОСОБА_4 , про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву, у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт може бути розглянутий у порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Судом досліджені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, за місцем проживання та місцем роботи характеризується добре, є особою з інвалідністю ІІІ групи, офіційно працевлаштований, за медичною допомогою до лікаря психіатра та лікаря нарколога не звертався, на обліку не перебуває.
Обставиною, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що у відповідності до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання суд керується також положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, фактичні обставини та їх наслідки, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Керуючись ст. ст. 100, 301, 302, 368-374, 381, 382, 394 КПК України, суд
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Запобіжний захід не обирати.
- речовину (в перерахунку на суху речовину) загальною масою 224,17 г, що зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1-1044, порядковий № 1044), - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1