печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, захисника - адвоката: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 27.06.2025 року у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, в межах кримінального провадження № 0000152 від 27.09.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру від 27.06.2025 року у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, в межах кримінального провадження № 0000152 від 27.09.2022 року.

В обґрунтування скарги, адвокат зазначає, що слідчими Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 27.09.2022 року.

27.06.2025 року старшим слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_6 складено та старшим слідчим Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень ( злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 України.

Разом з тим, сторона захисту вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх доказів, крім того вказані у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 є недопустимими, а повідомлення про підозру останньому є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

17.10.2025 року та 23.10.2025 року на електронну адресу Печерського районного суду м. Києва від Прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 надійшли заперечення на скаргу, в яких останній просив у задоволенні скарги відмовити.

У судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі та просив слідчого суддю задовольнити вимоги викладені у ній.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, скаргу просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, просив слідчого суддю в задоволенні останньої відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали та документи, подані на підтвердження доводів викладених у скарзі, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Печерської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000152 від 27.09.2022 року.

Так, 27.06.2025 року старшим слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_6 складено та старшим слідчим Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненому у великих розмірах в умовах воєнного стану, повторно організованою групою, а також у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень ( злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 України.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Так, на підставу для скасування підозри адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 є необґрунтованими, зібрані докази органом досудового розслідування є недопустимими, які спростовуються наданими доводами сторони захисту, факт вчинення кримінального правопорушення не підтверджується жодними наявними доказами, а відтак відсутні ознаки кримінального правопорушення інкриміновані ОСОБА_4 , тому підозра є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, згідно положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Так, підставою скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 , як вважає адвокат ОСОБА_3 є те, що матеріали кримінального провадження не містять доказів підтвердження вчинення інкримінованих правопорушень ОСОБА_4 передбачених передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 України.

Разом з тим, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, та може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Так, відповідно до матеріалів справи, повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено старшим слідчим слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітана поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 у порядок і спосіб передбачений ст. 278 КПК України.

Отже, із наданих доказів слідчий суддя дійшов висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, здійснюються слідчі дії, крім того повідомлення про підозру вручено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконливого висновку, що ОСОБА_4 був причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів скарги, доводи сторони захисту з приводу необґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 спростовуються наявними в матеріалах справах документами, які на переконання слідчого судді, вказують на його вірогідну причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення/рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти Польщі».

При цьому слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За таких обставин, скарга захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 27.06.2025 року у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, в межах кримінального провадження № 0000152 від 27.09.2022 року, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, 17, 22, 89, 107, 276-278, 303-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на повідомлення про підозру від 27.06.2025 року у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, в межах кримінального провадження № 0000152 від 27.09.2022 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 08 год. 00 хв. 10.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1