Справа 688/51/26
№ 1-кс/688/150/26
Ухвала

іменем України

22 січня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянув клопотання старшого слідчого ВРЗСГСД СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 , погоджене із прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000018 від 03.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 382 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

встановив

Зміст та мотиви клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000018 від 03.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.06.2021 у справі № 688/1384/21, яка набрала законної сили 18.06.2021, ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років.

Окрім цього вироком Хмельницького апеляційного суду від 16.09.2025 у справі № 688/1937/25, який набрав законної сили в той ж день, ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 3 ст. 382 КК України, призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік.

Маючи реальну можливість виконувати постанову суду та вирок в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ОСОБА_4 ухилився від виконання постанови суду і вироку суду, що набрали законної сили, та продовжив керувати транспортним засобом. Так 03.01.2026 о 10 годині 14 хвилин по вул. Старокостянтинівське шосе в м. Шепетівка Хмельницької області, ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки та моделі «ВАЗ 21104», державний номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками ВРПП Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Таким чином, своїми протиправними діями, що виразились в умисному невиконанні постанови суду та вироку суду, що набрали законної сили, особою раніше судимою за злочин, передбачений статтею 382 КК України, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 382 КК України.

16 січня 2025 року, слідча СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03.01.2026; протоколами допиту свідків від 06.01.2026; протоколом огляду речового доказу (відеозаписів із портативних відео реєстраторів поліцейських); протоколом тимчасового доступу до речей і документів (судової справи); протоколом огляду сайту та відеозаписів;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

- підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як в розпорядженні сторони обвинувачення є вагомі докази про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому усвідомлюючи, що в разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, він може залишити своє місце перебування та переховуватися, оскільки підозрюваний неодружений, не працює, не має утриманців, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, які б забезпечили його належну процесуальну поведінку, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України;

- підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше засуджувався за скоєння тяжкого злочину, востаннє вироком Хмельницького апеляційного суду від 16.09.2025 за ч.1 ст.382, ч.3 ст.382 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, перебуваючи на іспитовому терміні вчинив нове кримінальне правопорушення проти правосуддя.

Більш м`які запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не зможуть забезпечити запобігання вищевказаним ризикам, оскільки належним чином не гарантуватимуть постійного перебування підозрюваного за місцем проживання, тому підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло, де він на даний час фактично проживає та прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

У разі обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту необхідно покласти на нього і обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Шепетівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Героїв Небесної Сотні, 47, Шепетівка, Хмельницька область), свій паспорт та/або інші документи, які дають право виїзду за кордон.

Старший слідчий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у клопотанні.

Позиція захисту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному право порушенні, не заперечив щодо обрання запобіжного заходу.

Застосоване законодавство.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Оцінка та мотиви слідчого судді

Вислухавши позицію та аргументи учасників щодо заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні суд враховує таке.

Згідно повідомленої підозри ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яке відноситься за ст.12 КК України до тяжкого злочину.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Враховуючи стадію кримінального провадження, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду цього клопотання, вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою у розумінні ч.1 ст.194 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд враховує вимоги п.п.1,3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Волосюк проти України», «Ілійков проти Болгарії») сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні слідчий суддя при вирішенні питання про існування ризику переховування від суду та втечі, вважає, що є обґрунтовані сумніви щодо належного виконання процесуальних обов`язків підозрюваним, а тому вважає, що є актуальним ризик переховування від суду, вважаючи на тяжкість ймовірного покарання за кримінальне правопорушення передбачене частиною 3 статті 382 КК України, санкція якої передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі, отже ризик переховування від суду, враховуючи доводи слідчого прокурора є досить вірогідним.

Не виключається також ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення під час іспитового строку, визначеного йому вироком суду при звільненні від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього відповідних обов`язків.

При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, не є основною чи безпосередньою підставою для обрання запобіжного заходу, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 110, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд,

ухвалив :

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.03.2026.

2. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

2) не залишати місце проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, за винятком необхідності відвідувати заходи охорони здоров`я, а також безпечні місця під час сигналу на вказаній території «Повітряна тривога»;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до Шепетівського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області (вул. Героїв Небесної Сотні, 47, Шепетівка, Хмельницька область, 30400), свій паспорт для виїзду за кордон.

Копію ухвали направити до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області для виконання відповідно до вимог ст. 181 ч. 4-6 КПК України, прокурору для відома та контролю за виконанням, підозрюваному для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів із дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7