ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/453/25 Справа № 705/4050/24 Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисниці ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000913 за апеляційною скаргою захисниці ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 березня 2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Умань, раніше не судимого в силу ст.89 Кримінального кодексу України (далі - КК), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено:

- за ч.1 ст.263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ст.336 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Початок відбування покарання вирішено рахувати з моменту його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу,

ВСТАНОВИЛА

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він, у травні 2021 року, більш точної дати та часу не встановлено, знаходячись в лісопосадці неподалік ТОВ «Уманьферммаш» в м. Умань, Черкаської області, знайшов предмет, зовні схожий на гранату із запалом. Після чого ОСОБА_7 усвідомлюючи, що вказані знайдені предмети є бойовими припасами, придбав її, та переніс до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де став зберігати на подвір`ї домоволодіння. 04.06.2024 під час проведення санкціонованого обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено: металевий предмет, зовні схожий на гранату, який є корпусом бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що споряджений конструктично-оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом масою 50-56 г; металевий предмет, зовні схожий на запал до гранати, який є бойовим уніфікованим підривником дистанції дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-%, РГ-42. У конструктивному поєднанні, корпус бойової гранати Ф-1 із бойовим підривником УЗРГМ відносяться до категорії боєприпасів та придатні для проведення вибуху.

Він же, будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), пройшовши медичний огляд був визнаний придатним до проходження військової служби, 22.09.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 під розписку був повідомлений про необхідність з`явитись о 21.00 год. 22.09.2024 до вказаного центру для проходження служби.

Утім, ОСОБА_7 , без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, у вказаний вище день і час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про обставини неприбуття не повідомив, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та порушив вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», який в подальшому неодноразово продовжено.

Вимоги апеляційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала, та заперечень на неї.

В апеляційній скарзі захисниця просить скасувати вирок, справу направити на новий розгляд в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на істотне порушення судом першої інстанції норм процесуального права та незастосування норм кримінального права, які підлягали застосуванню.

Звертає увагу, що розгляд кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні. Зокрема, обмежуючись лиш допитом обвинуваченого суд повинен детально допитати обвинуваченого щодо усіх обставин справи та переконатися, що обвинувачений розуміє в чому його звинувачують, за яких обставини було вчинено злочин, встановити мотив і мету вчинення злочину. Однак, вказаних вимог під час допиту обвинуваченого суд не виконав.

Стверджує, що під час допиту лише було задано питання чи все правильно написано в обвинувальному акті. ОСОБА_7 , під час допиту взагалі не повідомив, які він заборонені речі зберігав, лише коротко відповів на декілька запитання прокурору словами «так» чи «ні». На деякі запитання взагалі відповіді не надав. На думку сторони захисту, вичерпних показань, котрі стосуються суті обвинувачення та дають розуміння того, що останній розуміє обвинувачення в повному обсязі ОСОБА_7 не надав.

Окрім того, приводить доводи щодо ухвалення оскаржуваного вироку незаконним складом суду, оскільки суддя ОСОБА_1 була слідчим суддею та відповідно до ухвали від 27.04.2024 надавала дозвіл на обшук домоволодіння за місцем реєстрації обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Також вважає, що суд безпідставно не застосував щодо ОСОБА_7 ст.75 КК та не звільнив його від кримінальної відповідальності з іспитовим строком, не надавши можливість виправлення.

Стверджує, що вказані обставини свідчать про неповноту судового розгляду та істотне порушення норм матеріального та процесуального права.

Позиції учасників судового провадження.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- обвинувачений та його захисниця, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені;

- прокурор, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність вироку суду першої інстанції.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, обвинуваченого, захисниці, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 412 та п. 2 ч. 1 ст. 415 КПК підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції є судове рішення ухвалено незаконним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою.

Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а його зміст повинен відповідати положенням ст. 374 КПК. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Зазначена правова норма заборона повторної участі судді у кримінальному провадженні спрямована на те, щоб запобігти можливій необ`єктивності та упередженості судді, пов`язаним з тим, що під час своєї попередньої участі у кримінальному провадженні він прямо чи побічно висловив свою позицію щодо винуватості підозрюваного чи обвинуваченого (засудженого, виправданого) у вчиненні кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що головуючий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_1 брала участь у кримінальному проваджені під час досудового розслідування та як слідчий суддя ухвалою від 27.05.2024 надавала слідчому дозвіл на обшук житлового приміщення, де були вилучені заборонені предмети - боєприпаси. Саме за придбання та зберігання цих бойових припасів було засуджено ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі сторона захисту наполягає на тому, що у цьому провадженні має місце порушення положень ч.1 ст.76 КПК, які передбачають недопустимість повторної участі судді у кримінальному провадженні.

З вищевказаних підстав суддею ОСОБА_1 було заявлено самовідвід судді, у задоволенні якого ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.10.2024 було відмовлено.

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні відводу, суддя в ухвалі послався на те, що надаючи дозвіл на обшук суддя ОСОБА_1 не досліджувала обставини справи щодо зберігання вибухових пристроїв обвинуваченим, а досліджувала обставини крадіжки, тому підстав для задоволення відводу немає.

Проте закон визначає, що будь-яка участь судді у кримінальному провадженні під час досудового розслідування виключає його участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій. Наведена норма закону не передбачає будь-якого розширеного тлумачення. Той факт, що слідчий суддя не досліджувала обставини справи, а надала дозвіл на обшук, не може вважатися підставою для відступу від вимог закону, який не ставить недопустимість повторної участі судді в залежність від підстав прийняття судового рішення.

Відповідно до ст.21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимога законності складу суду в конкретному судовому провадженні спрямована на забезпечення права на справедливий суд, закріпленого в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 цієї Конвенції, про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Суд першої інстанції порушив вимоги ст.76 КПК щодо недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні, що свідчить про незаконний склад суду під час розгляду справи в суді першої інстанції, самовідвід судді є обґрунтованим та згідно з вимогами п.2 ч.2 ст.412, п. 2 ч. 1 ст. 415 цього Кодексу є безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки вирок суду першої інстанції скасовується внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону під час його ухвалення, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд, з огляду на положення ч. 2 ст. 415 КК України, позбавлений можливості перевірити всі доводи, наведені в апеляційній скарзі.

За таких обставин апеляційна скарга захисниці підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 419 КПК, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду м. Черкаси від 03 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_3