ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 541/2310/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1576/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород Полтавської області, засудженого вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2022 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1, 2 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців,

якою відмовлено в задоволенні клопотання останнього про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою, на підставі ст.84 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від покарання у зв`язку з хворобою, на підставі ст. 84 КК України.

Мотивуючи своє рішення, зазначив, що суду не надано доказів того, що засуджений є хворим на тяжку хворобу, передбачену Переліком і вона об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які її подали

Засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2025 року скасувати та задовольнити клопотання про його звільнення на підставі ст.84 КК України.

В обґрунтування посилається на те, що висновки суду є помилковими, оскільки не враховано, що у нього відсутня одна нирка та він потребує лікування та нагляду лікаря, а також зазначає про наявність у нього захворювань: тяжкої форми туберкульозу, стан тільки погіршується, гепатиту, має дуже малу вагу тіла, йому важко пересуватися, він втратив слух та зір. Вказані хвороби, на його переконання, перешкоджають подальшому відбуванню покарання в місцях позбавлення волі.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вважав необґрунтованою апеляційну скаргу і просив залишити її без задоволення.

Засуджений та його захисник в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та наполягали на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, серед інших питань, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Тобто, у даному випадку має бути належно доведено, що особа захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання.

У розділі 6 Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року визначений порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, згідно з якого медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку.

Захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадках, якщо ця хвороба не лише за тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто, коли подальше відбування покарання загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Перелік захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, визначено у Додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Зокрема, це нормативний акт регламентує процедуру підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою ( Розділ VI).

Так, згідно п.1 Розділу VI Порядку, медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 12 до цього Порядку.

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, а у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу ( п.2 Розділу VI Порядку).

До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - начальник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів, а з урахуванням результатів медичного огляду засудженого ця комісія негайно складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 13 до цього Порядку ( п.п.4,6 Розділу VI Порядку).

На підставі висновку комісії начальник УВП, за якою значиться засуджений, протягом доби після отримання висновку комісії готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою. До подання додаються особова справа засудженого і висновок комісії ( п.п.11,12 Розділу VI Порядку).

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС. До складу лікарсько-консультативної комісії входять голова комісії - керівник закладу охорони здоров`я ДКВС та не менше трьох лікарів.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 лютого 2022 року за ч. 1 ст. 115, ч. 1, 2 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Початок строку відбування покарання 22 жовтня 2020 року, кінець 22 квітня 2029 року, не відбута частина покарання на день подання клопотання до місцевого суду складала 03 роки 11 місяців 17 днів.

Так, відповідно до наданого висновку ЛКК від 01 травня 2025 року, діагноз засудженого: МЛС-ТБ (14.11.2023) правої легені (інфільтративний) Дестр.-МБТ-М-МГ+Ріф+гТМЧІ+(Н) ІІ К-фТМЧ ІІ Гіст.0 ХЛС (рентгенологічно), ст. субкомпенсації. ДН ІІ ст. НК І ст. (РТБ) ког. 4 (2023). ХОЗЛ, група В. Дисциркуляторна токсична енцефалопатія ІІ ст. з вираженим лікворно-гіпертензивним та цефалгічним синдромами. Емоційно нестійкий розлад особистості (F60.3). Хронічний холецистит, ст. н/ремісії. Хронічний панкреатит, ст. н/ремісії. Лівобічна пахова кила, що виправляється. Аплазія лівої нирки, єдина права нирка. Хронічна ниркова недостатність І-ІІ ст., не набув станів, передбачених Переліком хвороб, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що суду не було надано доказів того, що засуджений є хворим на тяжку хворобу, яка передбачена Переліком і вона об`єктивно перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з наданих засудженим лікарської довідки Полтавської міської медичної частини № 23 філії ДУ ЦОЗ ДКВС України в Полтавській області від 04.07.2022 року та довідки Покровської спеціалізованої туберкульозної лікарні №17 від 01.04.2025 року не вбачається, що виявлені у засудженого хвороби входять до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, оскільки належним доказом цього є виключно висновок лікарсько-консультативні комісії, який є актуальним і негативним.

За таких обставин, оскільки належних і допустимих доказів про передбачені ст.84 КК України щодо обґрунтованої можливості звільнення засудженого ОСОБА_8 від покарання у зв`язку з хворобою відсутні, що у свою чергу, позбавило суд можливості встановити наявність умови, передбаченої ч.1 ст.84 КК України, за якої особа звільняється від подальшого відбування покарання.

Колегія суддів наголошує, що сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого не свідчить про можливість його звільнення від відбування покарання згідно ст.84 КК України, оскільки має бути беззаперечно доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 05 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від покарання у зв`язку з хворобою залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4