Справа № 355/2784/25
Провадження № 1-кс/355/583/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року с-ще Баришівка

Слідчий суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого прокурора групи прокурорів Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000594, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.272 КК України про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

До Баришівського районного суду Київської області надійшло клопотання старшого прокурора групи прокурорів Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області за матеріалами кримінального провадження №0000594, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.272 КК України про накладення арешту на майно.

В обгрунтування поданого клопотання вказано, що 27 грудня 2025 року, приблизно о 09:10 год., на території ПрАТ «Молнія» по вул. Торф?яна, 26, с-ще. Баришівка, Броварський район, Київської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (слюсар з аварійно-відновлювальних робіт - ПрАТ «Молнія») проводив роботи з ремонту твердопаливного котла. Під час проведення ремонту через надлишковий тиск в системі котел вибухнув. В результаті вибуху ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

27 грудня 2025 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000594, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК У країни.

В подальшому, з метою документування злочину та збирання доказів які у подальшому матимуть значення у розслідуванні кримінального провадження, старшим слідчим слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київський області капітаном поліції ОСОБА_6 , 27 грудня 2025 року проведено огляд за адресою: Київська область, Броварський район, с-ще. Баришівка, вул. Торф?яна, буд. 26 приміщення ПрАТ «Молнія», під час якого було виявлено та вилучено:

-вентиль з червоним накінечником (клапан), який поміщено до паперового експертного пакету №1;

-частина металевої труби, яка поміщена до спеціального експертного пакету №WAR 1721049.

Постановою слідчого від 27 грудня 2025 року, вилучені під час проведення огляду речі визнано речовими доказами, оскільки вказані вище речі в порядку статті 98 КПК України, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

За даних обставин у слідства виникає необхідність у накладенні арешту на вищевказані речові докази, для подальшого досудового розслідування, а саме в необхідності проведенні судових експертиз та слідчих дій.

Від прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд поданого клопотання без його участі, просив його задоволити, наклавши арешт на майно. Просив проводити розгляд клопотання без виклику власника майна.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі слідчого та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене.

Як вбачається із матеріалів клопотання, накладення арешту на майно слугуватиме збереженню речового доказу та надасть можливість провести експертизу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а ч.ч. 2, 3ст. 170 КПК України встановлює, що слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1ст. 98 КПК України.

З огляду на положення даних статей, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Таким чином, встановивши належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст.170,171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання клопотання старшого прокурора групи прокурорів Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0000594, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.272 КК України про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час огляду місця події проведеного за адресою: Київська область, Броварський район, с-ще Баришівка, вул. Торф`яна, 26 приміщення ПрАТ «Молнія» майно з позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування, а саме:

-вентиль з червоним накінечником (клапан), який поміщено до паперового експертного пакету №1;

-частина металевої труби, яка поміщена до спеціального експертного пакету №WAR 1721049.

Дозволити слідчому, прокурору використовувати дане майно під час проведення слідчих дій та в ході проведення експертиз.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1