Справа 688/2472/25
№ 1-кп/688/192/25
Вирок

Іменем України

17 грудня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілих ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження № 0000601 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Шкарівка Шепетівського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, стаття закону про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається ОСОБА_8 .

28 березня 2025 року ОСОБА_6 , нехтуючи вимоги пунктів. 2.1. (а), 31.1, 31.4, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), не маючи посвідчення водія для керування транспортним засобом відповідної категорії, став керувати технічно несправним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2107», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , та грубо порушуючи вимоги пунктів 1.5, 1.7, 2.3 (а, б), 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, рухаючись ним по вул. Центральній в напрямку вул. Новицького в селищі Гриців Шепетівського району Хмельницької області, зі швидкістю 67,5-73,3 км/год, при максимально дозволеній в населеному пункті 50 км/год, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, маючи реальну можливість виявити небезпеку та уникнути ДТП при умові виконання вимог пунктів 1.7, 2.3 (б), 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил, відповідним чином не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого, в той же день близько 22 год 51 хв, неподалік будинку № 45 по вул. Центральній в селищі Гриців допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який ведучи велосипед праворуч від себе, перетинав проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху водія.

Тим самим, своїми діями ОСОБА_6 грубо порушив вимоги пунктів 1.5, 1.7, 2.1 (а), 2.3 (а, б), 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 (б) 31.1, 31.4, 31.4.1а) Правил дорожнього руху, які вимагають: п.1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.1.7. Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності. п.2.1а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. п.2.3а), б). Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. 12.9б) Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил. п. 31.1 Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. П. 31.4 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: п. 31.4.1 Гальмові системи: а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та грубого порушення ОСОБА_6 п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із забоєм головного мозку, крововиливів під м`які його оболонки, трьох ран на поверхні обличчя, синців навколо обох очей, синця в лівій підочній ділянці, перелому кісток носа, трьох саден на поверхні лівої щоки, що в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті; перелому лівої ключиці та першого ребра лівої половини грудної клітки, що в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я; рани на передньо-бічній поверхні шиї зліва, що має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я; синця на тильній поверхні лівої кисті, синця на передній поверхні таза справа, двох саден на передній поверхні правого колінного суглобу, двох саден на передній поверхні правої гомілки, садна на зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, що мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Вищевказані грубі порушення п.п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, допущенні водієм автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2107», д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді заподіяних потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, шо спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_6 відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за вказаних вище обставин, 28.03.2025 близько 22 год 51 хв, на ділянці дороги, яка розташована по вул. Центральній, поблизу будинку № 45 в селищі Гриців Шепетівського району Хмельницької області, усвідомлюючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання допомоги потерпілому, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 , не викликав швидку медичну допомогу, не вжив самостійних заходів для доставлення потерпілого до лікувального закладку та не вжив будь-яких інших заходів, необхідних для відведення небезпеки, що загрожувала життю потерпілого, з місця дорожньо-транспортної пригоди втік, залишивши при цьому без допомоги потерпілого ОСОБА_10 , який перебував у небезпечному для життя, безпорадному стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.

Своїми умисними діями, які виразились у завідомо залишенню без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України.

2. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України визнав повністю. Суду дав показання, що півроку до події придбав автомобіль ВАЗ 2107. Посвідчення водія категорії «В» не має, має посвідчення тракториста, вміє керувати автомобілем. Знав, що автомобіль несправний, а саме заднє колесо не гальмувало. 28.03.2025, близько 22:00 години, керував зазначеним автомобілем у смт Гриців, рухався разом зі знайомим ОСОБА_12 з метою домовитися про роботу. Перебував у тверезому стані. Допустив перевищення швидкості руху - їхав зі швидкістю близько 6070 км/год.

Приблизно за 6070 метрів попереду побачив чоловіка, який, тримаючи велосипед, перетинав проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Згодом чоловік зупинився біля центру проїзної частини дороги. Обвинувачений подумав, що його пропустять, однак чоловік продовжив переходити дорогу по діагоналі. Обвинувачений застосував екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалося. Унаслідок ДТП в автомобілі було пошкоджено лобове скло та права фара. Обвинувачений вийшов з автомобіля, проте до потерпілого не підійшов, оскільки злякався. Він кричав про допомогу, однак ніхто не відгукнувся, після чого залишив місце події та автомобіль на одній із вулиць, зняв реєстраційні номерні знаки, побоюючись викриття. Додому пішов пішки, номерні знаки сховав. У подальшому переховувався. Зранку попросив співмешканку повідомити про його місцезнаходження дільничного. Вибачився перед потерпілими, частково відшкодував завдану шкоду, цивільний позов в частині моральної шкоди визнав частково, у розмірі по 100 000 грн на кожного потерпілого.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Крім визнання обвинуваченим вини, його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та у завідомо залишенню без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який дав суду показання, що є сином загиблого ОСОБА_10 , який працював викладачем музики в Грицівському музичному училищі. 28.03.2025 батько прямував додому в с. Коськів. Близько 23:00 години того ж дня матері потерпілого повідомили, що його батько перебуває у реанімаційному відділенні. Наступного ранку мати повідомила про це потерпілому та його брату, після чого вони прибули з м. Києва. Батько перебував без свідомості, і поговорити з ним не вдалося. Потерпілий зазначив, що обвинувачений просив у них вибачення, проте просив суд призначити йому покарання, пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов потерпілий підтримав, зазначивши, що обвинуваченим майнова шкода відшкодована в повному обсязі, а моральна шкода - частково;

- показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що 28.03.2025 близько 22 год 30 хв разом з неповнолітньою ОСОБА_14 йшли по вул. Центральній в смт Гриців. Назустріч їм із великою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ червоного кольору. Приблизно за 100 метрів від себе свідок почув звук удару. З автомобіля вийшли чоловіки, які щось кричали, після чого знову сіли в автомобіль та поїхали з місця пригоди. Коли автомобіль зник, вони підійшли до місця, де почули удар, та виявили на узбіччі чоловіка, який ще дихав, хрипів, був без свідомості та лежав долілиць. Вони викликали швидку медичну допомогу та поліцію. Свідок бачив велосипед із механічними пошкодженнями, який знаходився на смузі зустрічного руху, розкидані речі, продукти харчування та грошові кошти. На дорозі були уламки скла та сліди рідини.

По дорозі проїжджала патрульна машина, яку вони зупинили та повідомили про дорожньо-транспортну пригоду, а також вказали напрямок руху автомобіля. Поліцейські поїхали за ним. Свідок упізнав потерпілого як вчителя музичної школи. Обличчя потерпілого було в крові, він перебував без взуття;

- показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , яка в присутності законного представника ОСОБА_16 , показала, що 28.03.2025 близько 22 год 30 хв йшла разом з ОСОБА_17 по вул. Центральній в смт Гриців. По дорозі їм на зустріч з великою швидкістю рухався автомобіль ВАЗ червоного кольору. Десь за 100 метрів від себе почула звук удару. З автомобіля вийшли чоловіки, які нецензурно кричали, намагалися завести автомобіль, однак згодом поїхали з місця пригоди. На допомогу ніхто не кликав. Свідки сховалися біля магазину, побоюючись, що автомобіль може наїхати на них. Після цього вони підійшли до місця ДТП та побачили на дорозі розбите скло, а на узбіччі - чоловіка, який лежав долілиць. Біля нього знаходився рюкзак, з якого випали речі. Неподалік свідок бачила пошкоджений велосипед та взуття. Вона викликала швидку медичну допомогу. По дорозі ОСОБА_18 зупинив патрульну машину. Поліцейські перевернули чоловіка, який ще дихав та хрипів, після чого поїхали розшукувати автомобіль, який причетний до ДТП;

- показаннями свідка ОСОБА_19 про те, що є поліцейським та навесні 2025 року під час проїзду по вул. Центральній у смт Гриців службовий автомобіль було зупинено молодими людьми, які повідомили, що стали очевидцями дорожньо-транспортної пригоди. На місці було виявлено чоловіка з тілесними ушкодженнями та без свідомості, який лежав на узбіччі, біля нього знаходився пошкоджений велосипед, розкидані речі та грошові кошти, а на дорозі - уламки від автомобіля. Очевидці повідомили, що автомобіль ВАЗ червоного кольору зник з місця ДТП, та вказали напрямок його руху. У подальшому поліцейські виявили зазначений автомобіль на іншій вулиці - без пасажирів, з механічними пошкодженнями, зокрема пошкодженою правою фарою, без номерних знаків;

- даними протоколу огляду місця ДТП з план-схемою та фото-таблицями до нього від 29.03.2025, згідно якого зафіксоване місце наїзду ділянка дороги неподалік будинку № 45 по вул. Центральній в селищі Гриців Шепетівського району. Зафіксовано загальний вигляд сліду гальмування коліс автомобіля, сліди осипу скла автомобіля, фарби червоного та чорного кольорів, уламків полімерного матеріалу чорного кольору, схожі на частини решітки радіатора, подряпини на дорожньому покритті, місце знаходження особистих речей потерпілого, головного убору, рюкзака, взуття, плями крові, пошкоджений велосипед;

- даними протоколу огляду речового доказу з фото-таблицями до нього від 11.04.2025, згідно якого оглянуто вилучені речі під час огляду місця ДТП, а саме чоловічий кашкет з джинсової тканини чорного кольору з написом «Найк» у вигляді нашивки з ниток білого кольору, без світловідбиваючих елементів; лівий черевик сірого кольору із зеленою шнурівкою розміром 41,5; уламки полімерного матеріалу чорного кольору, схожі на частини решітки радіатора, які мають неправильну форму та різні за своїм розміром, поміж уламків також виявлено прозоре скло фари, схожої на фару автомобіля марки «ВАЗ» моделей «2104, 2105, 2107»;

- даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями до нього від 29.03.2025, згідно якого 29.03.2025 близько 02 години поряд з будинком № 33 по вул. Горіхова в с-щі Гриців виявлено автомобіль ВАЗ 2107 червоного кольору без номерних знаків, з механічними пошкодженнями, які характерні після ДТП: без лобового скла, з розбитою правою передньою фарою, з вм`ятинами та подряпинами на капоті та пошкодженою решіткою радіатора. На правому дзеркалі заднього виду наявна пляма бурого кольору;

- даними висновку та акта КПН «Шепетівська багатопрофільна лікарня» від 29.03.2025 №25, згідно яких у ОСОБА_20 , який оглянутий 29.03.2025 о 06 год 39 хв, ознак сп?яніння не виявлено;

- даними протоколу відібрання зразків крові від 29.03.2025, згідно якого на підставі постанови слідчого від 29.03.2025, у ОСОБА_20 в присутності його захисника об 11-35 год відібрано зразки його крові, які направлені для проведення токсикологічної експертизи;

- даними експерта №759 від 11.04.2025, згідно якого у крові ОСОБА_20 наявність етилового алкоголю не виявлено;

- даними протоколу затримання від 29.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_20 , фактично затримано 29.03.2025 о 05 год 30 хв;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 02.04.2025 з план-схемою та фото-таблицями до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_21 на місці події показав положення транспортних засобів на дорозі під час ДТП, показав місце наїзду на велосипедиста, показав боковий інтервал автомобіля, з яким рухався ОСОБА_22 до ДТП, показав темп руху велосипедиста перед ДТП, після чого слідчим проведено необхідні заміри;

- даними довідки ТСЦ МВС № 6845 від 09.04.2025, згідно якої відповідно до даних Єдиного державного реєстру МВС, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчення водія не отримував;

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-25/5704-ІТ від 08.05.2025, з якого слідує, що на момент огляду робоча гальмова система автомобіля «ВАЗ 2107» н.з. НОМЕР_1 перебувала в несправному стані. Несправність робочої гальмової системи полягає у конструктивній зміні, у невідповідності п. 31.4.1 (а) ПДР України. Виявлена несправність, з огляду на характер її прояву, виникла до моменту дорожньо-транспортної пригоди і, з технічної точки зору, могла бути виявлена водієм шляхом звичайно застосованих методів контролю за технічним станом транспортного засобу;

- даними звіту токсикологічного аналізу № 489 від 07.04.2025 щодо ОСОБА_10 , відповідно до якого у крові ОСОБА_10 виявлено наявність етилового алкоголю в концентрації 2,7 проміле;

- даними довідки Хмельницького обласного центру з гідрометеорології від 15.04.2025, згідно якої 28.03.2025 в с-щі Гриців атмосферні явища відсутні;

- даними довідки директора КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» від 09.04.2025 №20/1204, з якої слідує, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 29.03.2025 р. поступив на стаціонарне лікування у відділення анестезіології та інтенсивної терапії з діагнозом: Закрита черепно мозкова травма, дифузний забій головного мозку важкого ступеня, набряк головного мозку, мозкова кома III ступеня, перелом носа, перелом ключиці зліва, перелом ребер зліва, забійні рани обличчя та шиї. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер;

- даними протоколу огляду від 05.04.2025 з фото-таблицями до нього, відповідно до якого слідчим оглянуто труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слідами тілесних ушкоджень;

- даними висновку експерта № 85 від 05.05.2025, відповідно до якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку, крововиливами під м`які його оболонки, трьома ранами на поверхні обличчя, синцями навколо обох очей, синцем в лівій підочній ділянці, переломом кісток носа, три садна на поверхні лівої щоки. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини автомобіля, що рухався з послідуючим відкиданням потерпілого на тупе тверде покриття дороги, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, в сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті; б) перелом лівої ключиці та першого ребра лівої половини грудної клітки. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини автомобіля, що рухався з послідуючим відкиданням потерпілого на тупе тверде покриття дороги, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, кожне окремо та в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я по відношенню до живої людини і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває; в) рана на передньо-бічній поверхні шиї зліва. Дане тілесне ушкодження утворилося від дії тупого твердого предмета, або при контакті із таким, могло виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я по відношенню до живої людини і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають; г) синець на тильній поверхні лівої кисті, синець на передній поверхні таза справа, два садна на передній поверхні правого колінного суглобу, два садна на передній поверхні правої гомілки, садно на зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, якими могли бути частини автомобіля, що рухався з послідуючим відкиданням потерпілого на тупе тверде покриття дороги, могли виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенню до живої людини і в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забоєм головного мозку, крововиливами під м`які його оболонки та набряком речовини мозку. Згідно представлених медичних документів, смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 4 год 30 хв, що не суперечить даним судово-медичної експертизи його трупа;

- даними протоколу здійснення зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 11.04.2025, з якого слідує, що за участю власника магазину «Смак» ОСОБА_23 , слідчий провів зняття показань із сервера, встановленого в приміщенні будівлі по АДРЕСА_2 . Знайдено відеозаписи за 28.03.2025, де вибрано камеру, яка фіксує проїзну частину дороги вул. Центральна в селищі Гриців Шепетівського району. Після цього зазначено дату 28.03.2025 та в період часу з 22 год 45 хв по 22 год 57 хв, після чого підтверджено функцію копіювання на диск формату «DVD-R», ємкістю 4,7 GB, який вилучено до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області та постановою слідчого від 11.04.2025 визнано речовим доказом;

- даними протоколу огляду речового доказу від 12.04.2025 з фото-таблицями до нього, продемонстрованим у судовому засіданні відеозаписом, згідно яких безпосереднім переглядом відеозапису встановлено, що зйомка ведеться із камери відеоспостереження магазину «Смак» по вул. Центральна, 41 селища Гриців Шепетівського району Хмельницької області в напрямку с. Велика Шкарівка та проглядається проїзна частина дороги вул. Центральна. Ділянка дороги з асфальтобетонним покриттям перебуває в сухому стані та освітлена лише поряд прилеглої території до магазину. О 22:47:16 год на відеозаписі видно, як ОСОБА_10 виходить з невідомим чоловіком від магазину «Смак» та веде в руках велосипед, тримаючи його справа від себе. Вказані особи рухаються в напрямку с. В. Шкарівка. В подальшому вказані особи продовжують рух по лівому краю проїзно частини дороги в напрямку с. Велика Шкарівка та віддаляючись, в межах видимості камери відеонагляду не проглядаються. О 22:51:27 год на відеозаписі спостерігається рух автомобіля зі сторони с. Велика Шкарівка, що рухається в напрямку магазину «Смак» з дальнім світлом фар. О 22:52:06 год спостерігається зупинка автомобіля з ближнім світлом фар, а також рух свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 в напрямку місця ДТП. О 22:52:23 спостерігається вимкнення покажчиків освітлення та рух автомобіля, який повертає праворуч в напрямку вул. П.Новицького. Свідки події рухаються до місця ДТП та викликають поліцію. О 22:54:24 год видно момент прибуття працівників поліції. Далі безпосереднім переглядом відеозапису встановлено, що зйомка ведеться із камери відеоспостереження магазину «Смак» по вул. Центральна, 41 селища Гриців Шепетівського району Хмельницької області в напрямку перехрестя вулиць Центральна П. Новицького, де проглядається проїзна частина дороги. Ділянка дороги з асфальтобетонним покриттям перебуває в сухому стані та освітлена лише поряд прилеглої території до магазину. О 22:51:47 год видно, як на місці ДТП зупинився автомобіль зі світлом фар в напрямку магазину. В подальшому вбачається момент затухання фар та о 22:52:37 в полі зору з`являються свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , які рухаються до місця ДТП. Одночасно з цим автомобіль з вимкненим освітленням рухається на невеликій швидкості та виконує поворот на вул. П. Новицького, після чого зникає з поля зору відеокамери;

- даними карток виклику та виїзду швидкої допомоги від 28.03.2025, згідно яких очевидець ДТП о 22 год 59 хв здійснив виклик швидкої допомоги, яка прибула на місце події о 23 год. 06 хв, ОСОБА_10 з політтравмою госпіталізований;

- даними протоколу огляду речового доказу від 01.05.2025 та дослідженим у судовому засіданні диском з аудіозаписом розмови свідка ОСОБА_15 з оператором «103» від 28.03.2025, з яких слідує, що свідок повідомила про виявленого чоловіка з травмами після ДТП;

- даними протоколу огляду речового доказу від 01.05.2025 та дослідженим у судовому засіданні диском з аудіозаписом розмови свідка ОСОБА_13 з оператором «102» від 28.03.2025, з яких слідує, що свідок повідомив про виявленого чоловіка з травмами після ДТП, який скоїв водій, керуючи автомобілем ВАЗ червоного кольору, після чого залишив місце ДТП;

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-25/6870-ІТ від 12.05.2025, з якого слідує, що в момент первинного контакту автомобіль ВАЗ 2107, контактував передньою правою частиною із правою передньою бічною частиною велосипеда. Наїзд автомобіля ВАЗ 2107 на велосипед чорного кольору відносно елементів дороги відбувся на смузі руху проїзної частини вул. Центральної в напрямку вул. П. Новицького від с. Онишківці, у повздовжньому напрямку перед початком утворення слідів осипу уламків, що зафіксовані в протоколі огляду місця ДТП від 29.03.2025, і на відстані від осипу скла, що перевищує таку, яку могли подолати за час вільного падіння уламки, з яких склався осип. В поперечному напрямку місце зіткнення вказаних транспортних засобів розташовувалося між слідами юзу коліс, в межах смуги, що призначена для руху у напрямку до вул. П. Новицького;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 09.05.2025 з план-схемою та фото-таблицями до нього, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_22 , в присутності захисника ОСОБА_7 , на місці події показав положення потерпілого відносно його автомобіля в момент наїзду, після чого слідчим проведено необхідні заміри; розташував статиста в місці, де побачив ОСОБА_10 на відстані та було встановлено видимість пішохода та загальну видимість елементів дороги з водійського місця, зафіксовано відстань, яку подолав пішохід з велосипедом та час, який проходить з моменту початку руху до місця наїзду;

- даними заяви ОСОБА_20 від 09.05.2025, відповідно якої він добровільно видав слідчому номерний знак НОМЕР_1 від автомобіля ВАЗ 2107, яким він керував під час ДТП;

- даними протоколу огляду речового доказу від 10.05.2025 з фото-таблицями до нього, згідно якого слідчим оглянута пара однакових металевих номерних знаків, із написом чорного кольору «659-05 ВВ» на білому фоні. У лівій верхній частині виявлено блакитно-жовтий стяг під яким розміщені цифри чорного кольору «06». Окрім цього, на номерних знаках наявні отвори з лівої та правої частини, також виявлені сліди пошкодження лакофарбового покриття та деформація металу. На задній частині номер них знаків виявлено деформацію металу;

- даними висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/123-25/7278-ІТ від 14.05.2025, з якого слідує, що на ранньому етапі розвитку даної події, водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_6 повинен був відмовитись від експлуатації технічно несправного транспортного засобу, тобто водій ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до нормативних вимог п. 31.1, 31.4, 31.4.1 а), 2.3а) Правил дорожнього руху. Оскільки водій ОСОБА_6 , відступаючи від вище вказаних вимог Правил дорожнього руху все ж таки експлуатував технічно несправний транспортний засіб, то при здійсненні руху, водію ОСОБА_6 слід було обирати швидкісний режим, як з урахуванням технічного стану керованого автомобіля, так із урахуванням нормативних вимог ПДР України при русі в межах населеного пункту (не більш 50 км/год), а з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту початку руху пішохода, який почав наближатися до смуги руху автомобіля ВАЗ 2107) водій ОСОБА_6 повинен був вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, тобто діяти відповідно до вимог п. 12.4, 12.96), 12.3 Правил дорожнього руху. Наїзд на пішохода ОСОБА_10 відбувся в процесі гальмування автомобіля ВАЗ 2107, тобто, в певний часовий проміжок водій ОСОБА_6 , реагуючи на небезпеку для продовження руху, застосував заходи для екстреного гальмування. При цьому, згідно з постановою, вказаний автомобіль до наїзду подолав в загальмованому стані відстань 25,8 метрів. В момент прийняття водієм ОСОБА_6 рішення про застосування гальмування при обраній ним швидкості руху вказаного автомобіля, тобто при швидкості 67.5-73.3 км/год, він перебував на відстані 31,9-32,4 метра. ОСОБА_6 , рухаючись з обраною швидкістю 67.5... 73.3 км/год, не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода з моменту прийняття водієм ОСОБА_6 рішення про застосування гальмування. Однак, в разі вибору водієм ОСОБА_6 швидкісних параметрів руху керованого ним автомобіля, дозволених з 01 січня 2018 року в населених пунктах не більше 50 км/год, при аналогічному вжитті заходів до гальмування (коли автомобіль ВАЗ 2107 перебував на відстані 31,9...32,4 м від місця наїзду), даний автомобіль зупинився б, не доїжджаючи до місця наїзду на відстань 10,9... 13,8 метрів, і факт наїзду на пішохода ОСОБА_10 виключався. Таким чином, при русі автомобіля ВАЗ 2107 з максимально дозволеною в межах населеного пункту швидкістю руху - 50 км/год, водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом належного виконання вимог п. 12.4, 12.9б, 12.3 Правил дорожнього руху. Порівняння фактичних дій водія автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_6 з тими, які належало йому виконати відповідно до нормативних вимог Правил дорожнього руху, дозволяє дійти висновку, що в його діях вбачаються невідповідності нормативним вимогам п. 31.1, 31.4, 31.4.1а), 2.3а), 12.4, 12.9б) Правій дорожнього руху, при цьому, дії водія ОСОБА_6 , які не відповідали вимогам п.п. 12.4. 12.9б (перевищення швидкості), з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Встановлено, що час з моменту початку руху пішохода в небезпечному напрямку до моменту наїзду менше часу, необхідного водієві ОСОБА_6 , з урахуванням мінімально-можливої простої сенсомоторної реакції водія, на приведення в дію гальмівної системи автомобіля ВАЗ 2107 у сумі з часом руху вказаного автомобіля в загальмованому стані до наїзду. Така обставина свідчить про те, що водій ОСОБА_6 застосував екстрене гальмування до моменту виникнення небезпеки для руху, тобто до початку руху пішохода, що суперечить його власним показанням, наданих ним під час слідчого експерименту. Іншими словами, в момент початку руху пішохода, автомобіль ВАЗ 2107 перебував вже в загальмованому стані. Таким чином, відомості про темп руху пішохода або відомості про відстань, яку подолав пішохід в небезпечному напрямку, є технічно неспроможними. Отже, показання водія ОСОБА_6 в частині того, що пішохід ОСОБА_10 подолав відстань 2,6 м до наїзду за 1,53 с відповідно до слідової інформації зафіксованої в протоколі огляду місця події та враховуючи момент виникнення небезпеки водію ОСОБА_6 початок руху пішохода в напрямку руху автомобіля, з технічної точки зору, є неспроможними.

Враховуючи те, що судова автотехнічна експертиза проводилася кваліфікованим фахівцем в цій галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Такі висновки експерта узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження та з матеріалами справи.

Враховуючи вказані висновки експерта, суд дійшов висновку про необхідність виключення із обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфікуючої ознаки - порушення правил експлуатації транспорту.

Так, злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином з матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушення правил дорожнього руху, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, тобто тільки такі порушення, які є причиною настання цих наслідків, і перебувають із ними у причинному зв`язку.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі собою (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у статті 286 КК України; б) порушення, які самі собою (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити та встановити порушення ПДР, які мали місце, але водночас він повинен зазначити у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК України, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК України.

Тільки порушення ПДР, які містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу цього злочину.

Досліджені у справі докази та фактичні обставини справи свідчать, що 28.03.2025 року дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_20 сталася внаслідок порушення останнім правил безпеки дорожнього руху, а саме порушення п.п. 12.4. 12.9б ПДР (перевищення швидкості), що перебуває у прямому причинному зв?язку з ДТП та її наслідками.

Стороною обвинувачення ОСОБА_24 було пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі і за порушення правил експлуатації транспорту, а саме порушення п.п. 31.1, 31.4, 31.4.1а) Правил дорожнього руху.

Під час розгляду справи знайшов підтвердження той факт, що в автомобілі, яким керував обвинувачений виявлені такі несправності, за яких згідно з відповідними правилами була заборонена його експлуатація. Проте порушення вказаних Правил не перебуває у прямому причинному зв?язку з ДТП та її наслідками, ці порушення виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку виключити з обвинувачення кваліфікуючу ознаку «порушення правил експлуатації транспорту», що не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_20 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, шо спричинило смерть потерпілого.

Суд враховує усталену практику, відповідно до якої у разі порушення особою правил безпеки дорожнього руху і наступне залишення потерпілого від такого злочину без допомоги, її дії слід кваліфікувати, за наявності для того підстав, за сукупністю злочинів, передбачених відповідною частиною ст. 286 КК України, і ст. 135 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_22 завідомо залишив без допомоги особу, яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходи до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, маючи змогу надати таку допомогу і поставивши цим потерпілого в небезпечний стан, при цьому зобов`язаний був надати таку допомогу, суд вважає, що його дії кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 135 КК України, як умисні дії, які виразились у завідомо залишенню без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Згідно з п. 2.10 а) г) ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 135 КК України, завжди характеризується прямим умислом щодо самого діяння. Що стосується наслідків, то ставлення суб`єкта злочину до них завжди характеризується необережністю (злочинною недбалістю чи злочинною самовпевненістю). Вольовий момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 135 КК України, полягає у небажанні суб`єкта злочину надати допомогу безпорадній особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані. Мотиви вчинення цього кримінального правопорушення можуть бути різними (прагнення уникнути кримінальної відповідальності, небажання обтяжувати себе, байдуже ставлення до долі іншої людини, егоїзм, небажання допомогти через брак часу, неприязнь до потерпілого, легкодухість, ревнощі, помста тощо), але на кваліфікацію вони не впливають.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_22 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Перебуваючи на проїзній частині особа, відповідно до Правил дорожнього руху є учасником дорожнього руху і тому, відповідно до п.п. 1.3-1.5 Правил дорожнього руху, зобов`язана неухильно виконувати вимоги цих Правил, розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила, а їх дії або бездіяльність не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За таких обставин, порушення ОСОБА_25 Правил дорожнього руху пов`язані з очевидним для винного нехтуванням елементарних правил безпеки, що створило реальну загрозу для життя та здоров`я учасників дорожнього руху.

Як встановлено у справі, ОСОБА_22 не підходив до потерпілого, хоча мав таку можливість, оскільки не отримав тілесних ушкоджень, свідомість не втрачав, а свідомо залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не намагаючись вжити заходів до надання будь-якої допомоги потерпілому, зокрема здійснити виклик швидкої екстреної допомоги.

На момент наїзду на потерпілого та втечі з місця події, обвинувачений не володів інформацією про стан його здоров`я і не мав гарантій, що потерпілому буде надана допомога, а отже, свідомо, навмисно залишив його в небезпеці.

Для кваліфікації за ч. 1 ст. 135 КК України не має значення, чи відвернула би надана винною особою допомога завдання шкоди життю або здоров`ю особи. Навіть у випадках, коли через несумісну з життям травму будь-яка допомога не була здатна відвернути смерть людини, особа, яка залишила потерпілого в небезпеці, має нести відповідальність за ст. 135 КК України.

Для кваліфікації дій винного за цією нормою кримінального закону не має значення і те, що хтось інший надав чи намагався надати допомогу залишеному в небезпеці.

5. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

ОСОБА_22 не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_26 та її неповнолітніми дітьми, непрацюючий, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив тяжкий злочин з необережності та умисний нетяжкий злочин, в стані алкогольного сп?яніння не перебував, частково відшкодував шкоду потерпілим.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого від 24.06.2025, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як середні.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, неодноразове вибачення перед потерпілими, добровільне часткове відшкодування шкоди, завданої потерпілим внаслідок вчинених злочинів.

Під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження активне сприяння ОСОБА_20 в розкритті кримінального правопорушення.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину (див. постанова ВС у справі № 263/15605/17 (провадження № 51-4234км20).

У справі встановлено, що обвинувачений після вчинення злочину тривалий час переховувався від правоохоронних органів та намагався приховати вчинене ним діяння (сховав пошкоджений автомобіль та зняв номерні знаки, які тривалий час не видавав) та вимушений був здатися, зрозумівши, що буде викритий.

Крім того, як підтверджено висновком експерта №СЕ-19/123-25/7278-ІТ від 14.05.2025, показання ОСОБА_6 щодо пересування пішохода ОСОБА_10 та моменту виникнення небезпеки, з технічної точки зору, є неспроможними. Тобто, ОСОБА_22 , хоч і добровільно погодився на проведення з ним слідчого експерименту, проте намагався ввести правоохоронців в оману та перекласти свою вину на пішохода, що не можна вважати добровільною допомогою слідству.

Щодо врахування наміру заставодавця ОСОБА_26 перерахувати 50% застави на підтримку ЗСУ, що становить 37850 грн, як обставини, що пом`якшує покарання, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 616 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Проте сторона захисту не зверталася до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, обґрунтовуючи його бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.

Відтак, відсутні підстави під час ухвалення вироку для зміни запобіжного заходу у вигляді застави, який забезпечить подальшу належну процесуальну поведінку обвинуваченого та здійснення кримінального провадження щодо нього до набрання вироком законної сили.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

6. Мотиви призначення покарання.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, класифікується як тяжкий, свідчить про підвищену ступінь суспільної небезпечності вчиненого, злочин, передбачений ч. 1 ст. 135 КК України є нетяжким.

ОСОБА_22 не судимий, непрацюючий, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, бере участь у вихованні неповнолітніх дітей співмешканки, вчинив тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту з необережності та нетяжкий умисний злочин проти життя та здоров`я особи, повністю усвідомив суспільну небезпеку вчинених ним діянь та їх наслідки, а саме те, що його протиправні дії призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини, у вчиненому щиро розкаявся, частково відшкодував шкоду потерпілим та вибачився перед ними.

Разом з тим, ОСОБА_22 не маючи посвідчення водія для керування транспортним засобом відповідної категорії, керував транспортним засобом, чим виявив неповагу до встановлених норм та правил поведінки в суспільстві, свідомо сів за кермо несправного автомобіля, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого, та грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, перевищив швидкість в населеному пункті, вчинив тяжкий злочин, яким позбавив життя 58-річного ОСОБА_10 , тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей. Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_22 , нехтуючи правилами співжиття, завідомо залишив без допомоги потерпілого, який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.

З огляду на характер та конкретні обставини вчиненого, що свідчать про підвищений ступінь їх суспільної небезпечності та таке психічне ставлення обвинуваченого до вчиненого на момент вчинення злочинів, яке виразилось у тому, що він, дбаючи насамперед про себе для уникнення несприятливих наслідків, продемонстрував крайню байдужість до життя травмованої ним людини; непоправні наслідки, що настали, а також характер та мотиви допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, поведінку обвинуваченого до, під час та після вчинення злочинів, категоричну думку потерпілих щодо призначення покарання, пов?язаного з позбавленням волі, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, ОСОБА_24 слід призначити покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі, за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі, з додатковим покаранням у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, а з врахуванням щирого каяття обвинуваченого, часткового відшкодування шкоди, позитивної характеристики та досудової доповіді на обвинуваченого, відсутності обтяжуючих обставин у мінімальних межах, визначених у санкціях цих статей. Остаточне покарання визначити з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

Таке покарання буде справедливим, адекватним, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так й іншими особами, в достатній мірі відповідає ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та тяжкості негативних наслідків, що настали внаслідок протиправних дій стосовно потерпілого.

Суд зазначає, що пом`якшуючі обставини чи їх сукупність мають бути в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Захисник, посилаючись на можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням статті 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

У цій справі захисник як на підставу застосування до обвинуваченого, зокрема положень статті 69 КК України, посилається на щире каяття, добровільне часткове відшкодування шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вчинення злочинів вперше. Однак захисник жодним чином не обґрунтував, яким є зв`язок цих обставин із вчиненими злочинами і чому вони істотно знизили їх тяжкість.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК) може застосовуватися у випадках, коли у матеріалах кримінального провадження є дані, які є свідченням того, що зниження суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та самого обвинуваченого зумовлює можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. Часткове відшкодування шкоди потерпілим є щирим каяттям, що було враховано судом під час призначення особі покарання як обставина, що його пом`якшує, та не вказує на можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

В даному випадку обвинувачений, керуючи джерелом підвищеної небезпеки, наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України хоч і з необережності, але шляхом грубого порушення вимог ПДР в нескладній дорожній обстановці, порушив одночасно декілька пунктів правил дорожнього руху, що призвело до смерті потерпілого, а тому виправлення обвинуваченого без відбування покарання, на переконання суду, неможливе.

7. Розгляд цивільного позову.

У справі заявлений цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_28 до ОСОБА_20 про відшкодування майнової шкоди у сумі 175 000 грн, моральної шкоди в сумі 700 000 грн.

Вирішуючи цивільний позов, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що внаслідок вчинення тяжкого злочину, потерпілий ОСОБА_10 , який є батьком цивільних позивачів, помер.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_20 на момент вчинення ДТП застрахована не була.

Як визнали учасники судового провадження та відповідно до долучених до справи письмових розписок, ОСОБА_22 відшкодував цивільним позивачам майнову шкоду в повному обсязі 175 000 грн, а тому суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_28 до ОСОБА_20 про відшкодування майнової шкоди.

Щодо стягнення моральної шкоди, то суд зазначає таке.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачами), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (стаття 1168 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді.

Вчинення ОСОБА_25 злочину, що спричинило раптову смерть ОСОБА_10 , який є батьком позивачів, нанесли їм глибокі душевні страждання. Смерть найріднішої людини неминуче завдає душевних (моральних) страждань близьким родичам, що ґрунтується на загальних людських засадах, що не потребує доведення жодними додатковими доказами.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Безповоротно втративши батька, позивачі несуть моральні та душевні страждання, викликані необхідністю докладати зусиль для відновлення можливості вести звичний спосіб життя.

Враховуючи нематеріальність моральних страждань, відсутність чітких критеріїв майнового виразу душевного болю, суд вважає, що їм завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою, перебуванні у постійному стані стресу, що має триваючий характер.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (частина друга статті 1193 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо).

Відповідно до п. 1.10 ПДР пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

Відповідно до п. 4.4 ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні використовувати світлоповертальні елементи (стрічку, наклейку, жилет тощо) або бути в одязі, який має світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 4.7-4.8 ПДР пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч. Якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки.

У цьому кримінальному провадженні встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 брав участь у дорожньому русі як пішохід, ведучи велосипед праворуч від себе, перетинав проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху водія в межах населеного пункту, в темну пору доби без використання світлоповертальних елементів, та перебував у стані алкогольного сп?яніння.

Вказані порушення пішоходом ПДР вказують на те, що його груба необережність сприяла виникненню завданої йому шкоди, що є підставою для зменшення розміру відшкодування.

Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності, враховує, що життя людини є найвищою соціальною цінністю. Крім того, суд враховує грубу необережність потерпілого, який порушив Правила дорожнього руху, чим сприяв виникненню шкоди. А тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, визначивши суму моральної шкоди по 250 000 грн кожному потерпілому. З врахуванням часткового відшкодування моральної шкоди у сумі 195 100 грн, що становить 97550 грн на кожного, з винного слід стягнути моральну шкоду по 152 450 грн на користь кожного потерпілого.

На переконання суду такий розмір моральної шкоди, з урахуванням глибини страждань потерпілих, а також того, що негативні наслідки вчиненого мають незворотній характер, не може вважатися завищеним або надмірним. Названа сума є достатньою сатисфакцією завданої позивачам моральної шкоди, що сприятиме відновленню порушених прав останніх.

8. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Положеннями частини 10 статті 100 КПК України передбачено, що під час вирішення питання щодо спеціальної конфіскації насамперед має бути вирішене питання про повернення грошей, цінностей та іншого майна власнику (законному володільцю) та/або про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі відсутності у винної особи майна, на яке може бути звернене стягнення, крім майна, яке підлягає спеціальній конфіскації, збитки, завдані потерпілому, цивільному позивачу, відшкодовуються за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна, а частина, що залишилася, переходить у власність держави.

За наявності частково задоволеного позову потерпілих, перебування автомобіля у законному володінні обвинуваченого, у даному випадку підлягає залишенню в силі арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2025 на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107» з номером кузова НОМЕР_2 , який зберігається на спеціальному майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів у м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 31, до виконання вироку в частині вирішення цивільного позову потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_28 про відшкодування моральної шкоди, відповідно до вимог ч. 10 ст. 100 КПК України, ч. 6 ст. 96-2 КК України, тобто це майно необхідно звернути в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Питання щодо долі інших речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені на інші речові докази ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області слід скасувати.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили ОСОБА_24 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки;

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній заставу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 29.03.2025 (затримання) до 18.04.2025 (звільнення у зв?язку із внесенням застави), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_4 , ОСОБА_28 до ОСОБА_20 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 152 450 (сто п`ятдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_28 моральну шкоду у розмірі 152 450 (сто п`ятдесят дві тисячі чотириста п`ятдесят) грн.

В решті позову відмовити.

Речовий доказ, який передано на зберігання до спеціального майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів у м. Шепетівка, вул. Старокостянтинівське шосе, 31: велосипед невідомої марки чорного кольору повернути потерпілим.

Речові докази, які зберігаються в камері зберігання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області: чоловічий кашкет чорного кольору марки «Найк», лівий черевик сірого кольору повернути потерпілим; уламки полімерного матеріалу чорного кольору, пару номерних знаків «659-05 ВВ» від автомобіля ВАЗ 2107 знищити.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження: 3 DVD-R диски з відео та аудіозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

В порядку ч. 6 ст. 96-2 КК України арешт накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2025 на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2107» з номером кузова НОМЕР_2 , залишити в силі до виконання вироку в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_28 моральної шкоди.

Арешти, накладені на інші речові докази ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.04.2025 та від 12.05.2025 скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 витрати за проведення судових експертиз у сумі 13 371 грн у дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_29