Ширяївський районний суд Одеської області
26.01.2026 Справа №: 518/1807/25 Провадження № 1-кп/518/45/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2026 селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Ширяєве клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000788 від 27.05.2025 року,

про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яринославка, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, дітей на утриманні немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в умовах воєнного стану за таких обставин.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

У подальшому воєнний стан в Україні безперервно продовжувався, востаннє: Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4356-ІХ від 16.04.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

ОСОБА_4 22.04.2023 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період і направлений до військової частини НОМЕР_1 . У подальшому, ОСОБА_4 з 01.06.2023 року, відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №152 (по стройовій частині) був призначений на посаду стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.

Відтак, з 22.04.2023, тобто з дня прийняття ОСОБА_4 на військову службу за мобілізацією, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Згідно із ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження, відпустки або лікування.

Однак, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 26.03.2024 не з`явився з відпустки до місця проходження військової служби, а саме до місце розташування механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) та ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби до 13.10.2025, коли добровільно та з власної ініціативи повідомив працівників правоохоронних органів за адресою АДРЕСА_4 , про вчинення ним кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця-снайпера 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 26.03.2024 не з`явився з відпустки до місця проходження військової служби, а саме до місце розташування механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 , яка на той час дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) та ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Надалі, 13.10.2025 солдат ОСОБА_4 добровільно та з власної ініціативи повідомив працівників правоохоронних органів за адресою АДРЕСА_4 , про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України нез`явлення військовослужбовця вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

У клопотанні прокурором порушено питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив на підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, кримінальне провадження закрити, та пояснив, що командиром військової частини НОМЕР_2 надано згоду на проходження ОСОБА_4 військової служби у вказаній військовій частині.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 виказав розуміння ним: змісту підозри і клопотання прокурора; юридичних наслідків задоволення цього клопотання; своїх прав заперечувати проти звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави; права на розгляд справи у загальному порядку і просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Захисник у судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали указаного клопотання, приходить до такого.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 44 КК України, ч. 1 ст. 285 КПК України звільнення особи від кримінальної відповідальності здійснюється лише судом у випадках, передбачених Кримінальним кодексом, у встановленому законом порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24.02.2022 року у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Президент видав Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022року. Крім цього, на підставі Указу Президента України №69/2022 було оголошено та проведено загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався і діє на цей час.

Як вбачається, із матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, у тому числі й за статтями 407, 408 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, та 14.10.2025 року командиром військової частини надано письмову згоду на продовження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснені підстави, правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновків про наявність правових та фактичних підстав для звільнення ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, від кримінальної відповідальності за вчинення указаного кримінального правопорушення, та кримінальне провадження відносно нього закрити.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників провадження ОСОБА_4 не обирати.

Судові витрати, речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 284, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ч. 5 ст. 401 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000788 від 27.05.2025 року за ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

Закрити кримінальне провадження № 0000788, внесене до ЄРДР 27.05.2025 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 72 годин після набрання законної сили цією ухвалою суду, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1