Справа №949/48/26
про призначення судового розгляду та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
( вступна та резолютивна частина)
21 січня 2026 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
14 січня 2026 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.
Ухвалою суду від 15 січня 2026 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду з таких підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку статей 468-475 Кримінального процесуального кодексу України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Дубровицькому районному суду Рівненської області. Проти відкритого судового розгляду учасники судового розгляду не заперечили.
Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Щодо клопотання ОСОБА_3 щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд зазначає наступне.
До початку підготовчого судового засідання від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який згідно ухвали слідчого судді Дубровицького районного суду Рівненської області закінчується 26 січня 2026 року.
В обгрунтування клопотання прокурор вказує на те, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним на військову службу за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти НОМЕР_1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, після закінчення лікування в КНП "Южненська міська лікарня" Южненської міської ради, 05 грудня 2022 року о 08:00 год. не прибув в розташування військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а натомість відправився до місця постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 12 год. 45 хв. 28 листопада 2025 року, тобто до затримання працівниками поліції у АДРЕСА_3 , чим припинено вчинення триваючого кримінального правопорушення.
У клопотанні про обрання запобіжного заходу прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне провадження чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
В обґрунтування того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, є те, що у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, ОСОБА_4 загрожує реальна міра покарання, без застосування статті 75 Кримінального кодексу України. Крім того, вік обвинуваченого ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від суду.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 вживав заходів щодо ухилення ним від виконання обов`язків військової служби, до розташування військової частини він не повертався, до виконання обов`язків військової служби не приступав, що свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній обвинувачується.
З огляду на вказані обставини, прокурор вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_4 , які зможуть забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків передбачених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме таких, як особисте зобов`язання та/або домашній арешт неможливо у зв`язку з тим, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а можливість передання на особисту поруку та/або застосування відносно останнього застави на даний час не можливо, так як вони не зможуть запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, а тому з огляду на вказані обставини, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинувачених, окрім як тримання під вартою, неможливе.
Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків, а також беручи до уваги наявність вищевказаних ризиків та обставин, прокурор просить суд обрати обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без права внесення застави.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив суд його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотань, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити з таких підстав.
Згідно частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
При цьому, положення третього речення частини 3 статті 315 Кримінального процесуального кодексу України щодо автоматичного продовження строку тримання під вартою чи домашнього арешту без наявності відповідних клопотань учасників кримінального провадження рішенням Конституційного суду України №1-р/2017 від 23 листопада 2017 року визнано неконституційним. Конституційний Суд України виходить з того, що зміна процесуального статусу особи з підозрюваного на обвинуваченого (підсудного) та початок стадії судового провадження у суді першої інстанції виключають автоматичне продовження застосування запобіжних заходів, обраних слідчим суддею до такої особи на стадії досудового розслідування як до підозрюваного. У вказаному рішенні зазначено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою, який обмежує гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, може бути застосований судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора.
З урахуванням вказаного, суд відмічає, що продовження строків тримання під вартою згідно норм діючого кримінального процесуального законодавства передбачено: 1) слідчим суддею під час досудового розслідування (статті 197, 199 Кримінального процесуального кодексу України); 2) судом під час саме судового розгляду (статті 315, 331 Кримінального процесуального кодексу України). Таким чином, на стадії підготовчого судового засідання суд має право розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження.ф
Відповідно до частини 4 статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Заявлене прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідають вимогам статті 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 2 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України, враховує положення статей 368, 369, 371, 374 Кримінального процесуального кодексу України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо "обґрунтованості підозри" шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.
На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів.
Таким чином, суд, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.
У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, тобто обвинувачений без застосування до нього запобіжного заходу зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.
Також, суд вважає, що прокурором доведено існування ризику, визначеного пунктом 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки ОСОБА_4 вживав заходів щодо ухилення ним від виконання обов`язків військової служби, до розташування військової частини він не повертався, до виконання обов`язків військової служби не приступав, що свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний продовжити кримінальне правопорушення, в якому останній обвинувачується.
Тому, зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, на переконання суду, інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.
Згідно частини 1 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.
За змістом частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.
Керуючись статтями 177, 178, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 314-316, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
п о с т а н о в и в:
Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубровицького районного суду Рівненської області (м. Дубровиця, вул. Миру, 2а, Сарненський район Рівненська область) 29 січня 2026 року на 11:00 год.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині призначення кримінального провадження до судового розгляду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2026 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1