Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2025 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2025 року за №0001223 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.06.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , 18.05.2025 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Перемишльська, буд. 1-А, поряд з магазином продовольчих товарів «Фудмаркет» побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 .

У подальшому, 18.05.2025 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 під час спілкування та вживання спиртних напоїв разом з ОСОБА_4 побачив, що останній користується мобільним телефоном марки «POCO» модель С75 Black 8CB RAM 256GB ROM IMEI: НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме вищевказаним мобільним телефоном, який належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у вищезазначений час, перебуваючи за вищевказаною адресою: м. Київ, вул. Перемишльська, буд. 1-А, ОСОБА_3 попросив у ОСОБА_4 вищевказаний мобільний телефон, нібито для здійснення телефонного дзвінка, проте повертати мобільний телефон наміру не мав.

Після чого, ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_4 зазначений мобільний телефон, не маючи наміру на його повернення, розпорядився ним на власний розсуд, покинувши місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 причинено матеріальну шкоду на загальну суму 3962 гривень 93 копійки ( три тисячі дев`ятсот шістдесят дві гривні 93 копійки).

Своїми умисними діями, що виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 подав письмову заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказав, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При призначенні покарання поклався на розсуду суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подав заяву, складену у присутності захисника щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення; особу обвинуваченого, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, відношення до вчиненого, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 10.06.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 2 (два) роки.

Подія кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України мала місце 18.05.2025 року, тобто до ухвалення попереднього вироку за ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання за даним вироком, суд має керуватися вимогами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вимог, передбачених ст. 72 КК України, а також з урахуванням роз`яснень п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме коли особа, щодо якої було застосовано звільнення відбивання покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як встановлено судом, витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Накладений за ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29.05.2025 року арешт - скасувати.

Накладений за ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 29.05.2025 року арешт - скасувати.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Вирок Подільського районного суду м. Києві від 10.06.2025 року, яким обвинуваченого ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на два роки, виконувати самостійно.

Речові докази, а саме:

- сім-карту з номером НОМЕР_3 , вилучену та поміщену до спеціального пакету №ЕХР0190441, - повернути у власність потерпілому ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон РОСО С75 Black 8GB RAM 256GB ROM, вилучений та поміщений до спеціального пакету № WAR1079736, - повернути у власність потерпілому ОСОБА_4 .

Арешт з майна, а саме з:

-сім-карти з номером НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 - скасувати;

-мобільного телефону РОСО С75 Black 8GB RAM 256GB ROM, який належить ОСОБА_4 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, у порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1