Справа №337/5663/25
Номер провадження 1-кс/337/438/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2025 рокум. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя клопотання слідчого ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням №0000933 від 25 жовтня 2025 року відносно підозрюваного: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В ході розгляду слідчим суддею Хортицького районного суду міста Запорожжя вищевказаного клопотання, було встановлено можливе застосування до неповнолітнього ОСОБА_4 , зокрема безпосередньо після затримання, психологічного і фізичного насильства з боку працівників поліції, з метою визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Про вчиненні таких дій, підтверджував також і адвокат ОСОБА_5 .

Пояснювали, що після того, як ОСОБА_4 посадили в службовий автомобіль, йому почали наносити удари і вимагати визнати винуватість. Після цього, на підозрюваного здійснювався психологічний тиск.

Згідно із ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

За визначенням ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КК України о 20:40 годині 25 жовтня 2025 року.

Європейський суд з прав людини визначає, що судовий контроль стосовно тримання під вартою повинен бути автоматичним і не може залежати від подання заяви затриманою особою («Маккей проти Сполученого Королівства [ВП]» (McKay v. the United Kingdom [GC]), § 34; «Варга проти Румунії» (Varga v. Romania), § 52; « Віорел Бурзо проти Румунії» ( Viorel Burzo v. Romania), § 107). Така вимога не тільки змінила б суть гарантії, яка передбачена частиною 3 статті 5 і яка відрізняється від гарантії за частиною 4 статті 5 Конвенції, що забезпечує право звернутися до суду для перевірки законності затримання. Крім того, втратила б сенс сама мета гарантії, встановленої частиною 3 статті 5, яка полягає в захисті особистості від свавільного затримання шляхом забезпечення незалежної та ретельної судової перевірки акту позбавлення волі («Аквіліна проти Мальти [ВП]» (Aquilina v. Malta [GC]), § 49; «Нєдбала проти Польщі» (Niedbala v. Poland), § 50).

Відповідно до ч.6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

За результатами судового розгляду, в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було відмовлено, та до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Оскільки матеріали заяви ОСОБА_4 містять посилання на ознаки кримінального правопорушення вчинені працівниками правоохоронних органів, ухвалу слід направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі для прийняття процесуального рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.206 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Ухвалу направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1