ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1785/25 Справа № 216/6751/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області, про невнесення відомостей до ЄРДР,

В СТ А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представника ГС «Асоціація промисловців, підприємців та профспілок Кривого Рогу» ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області, про невнесення відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що викладені в заяві від 19.08.2025 р. ОСОБА_7 обставини за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, а є формою висловлювання певної незгоди із процесуальними діями судді щодо його професійної діяльності під час здійснення правосуддя. При цьому, існування обставин знаходження судді ОСОБА_8 у кабінеті голови суду ОСОБА_9 перед оголошенням про відкладення судового розгляду не є належним підтвердженням, а є припущенням скаржника щодо їх спілкування з приводу розглядаємої справи, що може бути підставою звернення заявником для оскарження таких дій до органу, маючого повноваження щодо притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з його професійною діяльністю. Таким чином, оскільки заява від 19.08.2025 р. не містить об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), слідчий суддя доводи скарги вважає необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати. В обґрунтування вимог зазначає, що висновки слідчого судді є помилковими адже ні в їх діях, ні в діях інших учасників справи не прослідковуються ознаки тиску, а у даному випадку мають наявні факти, які підтверджуються, як показами свідків, які мають бути допитані слідством так і відеозаписами, які вже є наявні та які слід витребувати у рамках досудового розслідування, що підтверджують наявність складу злочину за змістом ч. 1 ст. 376 КК України (Втручання в діяльність судових органів) та за ч. 1 ст. 396 КК України (Приховування злочину). Учасники справи прибули на її слухання, адже, вирішувалось важливе для них питання про забезпечення позову. Натомість, після виходу із кабінету голови суду суддя, що розглядає справу та мав вирішити питання про забезпечення позову повідомив, що справа знімається з розгляду, що вже само собою для усіх присутніх у коридорі суду створило враження впливу на суддю зі сторони голови суду. Тому, питання відносно того, про що було спілкування судді, який розглядає справу із головою суду у кабінети голови суду має бути предметом досудового розслідування шляхом допиту інших свідків, тощо.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення. Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.08.2025р. голова ГС «Асоціація промисловців, підприємців та профспілок Кривого Рогу» звернувся до Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області із заявою від 15.08.2025р. про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. ст. 26, 27, 28, 29, 30, 376, 396 КК України з приводу безпідставного перенесення розгляду справи №160/25282/24 суддею Дніпровського окружного адміністративного суду ОСОБА_8 після спілкування із головою вказаного суду ОСОБА_9 , що свідчить про наявність ознак втручання голови суду в діяльність судді.

Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 року прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, проте що не може бути підставою для висновків про неупередженість та необ`єктивність суду заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, апеляційна скарга апелянта не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28 серпня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області, про невнесення відомостей до ЄРДР залишити без задоволення, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді