Справа № 308/1054/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018, про арешт майна,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що в рамках вищевказаного кримінального провадження 21.01.2026 проведено обшук службових приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого обшукано службовий кабінет, який займає ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями, розташований на 3 поверсі, службове приміщення на 1 поверсі, в якому ОСОБА_5 періодично ночує, а також службовий кабінет ОСОБА_6 , розміщений на 2 поверсі. За результатами проведеного обшуку у кабінеті, який займає ОСОБА_5 на його робочому столі вилучено особистий смартфон марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 .

В клопотанні зазначено, що вилучене визнано речовими доказами, а тому наявні підстави для накладення арешту на тимчасово вилучений 21.01.2026 року в ході проведення обшуку іншого володіння особи, а саме службових приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 смартфон марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 .

Сторона захисту подала до суду заяву про розгляд клопотання за їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Витягом з ЄРДР стверджується, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні під № 0000018, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 17.01.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 368 КК України.

З протоколу обшуку від 21.01.2026 видно, що означена слідча дія проведена за адресою: АДРЕСА_1 , а саме у службовому кабінеті, який займає ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями, що розташований на 3 поверсі, а також у службовому приміщенні на 1 поверсі, в якому ОСОБА_5 періодично ночує, а також у службовому кабінеті ОСОБА_6 , розміщеному на 2 поверсі.

За результатами проведеного обшуку у кабінеті, який займає ОСОБА_5 , на його робочому столі вилучено особистий смартфон марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 .

28.01.2026 слідчим суддею постановлено ухвалу, якою надано дозвіл на проведення обшуку службових приміщеннях ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проведено 21.01.2026, в ході якого було виявлено та вилучено смартфону марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 .

За постановою слідчого від 22.01.2026 вказаний смартфон марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

При цьому слідчий в клопотанні стверджує, що власником (законним володільцем) вилученого телефону є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Слдічим на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаних речей з метою збереження таких як речового доказу, оскільки за допомогою вказаного можуть бути встановлені обставини розслідуваного кримінального правопорушення.

Відтак, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на речі, які були виявлені та вилучені в ході проведення 21.01.2026 обшуку службових приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на смартфон марки «iPhone», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1