Провадження № 1-кп/679/66/2026
Справа № 679/112/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,.

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000039 за обвинуваченням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новородчинці, Острозького району Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із вищою освітою, працюючого на ВП «Хмельницька АЕС» АТ НАЕК «Енергоатом», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

За результатами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в проханні службової особи надати неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.368 КК України, за наступних обставин:

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

24.02.2022 на всій території України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого неодноразово (безперервно) продовжено, востаннє, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.07.2025 № 478/2025, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.07.2025 № 4524-ІХ.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи це особи, які постійно або тимчасово обіймають посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків у юридичних особах приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також інші особи, які не є службовими особами та які виконують роботу або надають послуги відповідно до договору з підприємством, установою, організацією, - у випадках, передбачених цим Законом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 працюючи на посаді начальника команди загону відомчої воєнізованої охорони філії ВП «Хмельницька атомна електростанція» АТ «Національна атомна генеруюча компанія «Енергоатом» (далі філія ВП «ХАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом»), що розташована в м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, при невстановлених обставинах, але не пізніше липня 2025 року, познайомився з ОСОБА_7 , під час розмови з яким дізнався, що останній здійснює пошук роботи з офіційним працевлаштуванням та можливістю здійснити його бронювання від мобілізації. В цей час, в ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне отримання від ОСОБА_7 грошових коштів за здійснення працевлаштування останнього до ВП «ХАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом».

В подальшому ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що він може допомогти йому працевлаштуватися до загону відомчої воєнізованої охорони філії ВП «ХАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом», де йому гарантовано буде оформлено бронювання від мобілізації, однак така послуга коштуватиме певну суму грошових коштів та запропонував ОСОБА_7 зустрітися та обговорити деталі подальшого працевлаштування.

Так, 06 серпня 2025 року о 14 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_7 в м Києві поблизу будинку 71 по вул. Миколи Ушакова де спілкуючись з останнім повідомив йому умови працевлаштування, та під час розмови реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного особистого збагачення висловив прохання в наданні йому особисто неправомірної вигоди в сумі близько 5000 доларів США за позитивне вирішення питання про взяття на роботу до загону відомчої воєнізованої охорони філії «ВП «ХАЕС». Надалі ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_8 в позитивному вирішенні його питання та надав інформацію щодо необхідних документів, а також проінструктував про деталі подальших дій.

В подальшому 11.09.2025 близько 08:00 год, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області під час розмови з ОСОБА_7 з приводу його працевлаштування до загону відомчої воєнізованої охорони філії ВП «Хмельницька атомна електростанція» АТ «Національна атомна генеруюча компанія «Енергоатом», висловив останньому прохання про необхідність надання 4000 тисяч доларів США, які ОСОБА_7 має йому передати 16.09.2025 під час особистої зустрічі.

На підставі ч.1 ст. 474 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості, укладена 30 січня 2026 року між прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_6 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , з іншої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання ОСОБА_6 винуватості у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.368 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому засіданні.

Також вказаною угодою сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 368 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця оживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Під час судового засідання прокурор підтримав угоду з підозрюваним про визнання винуватості, просив суд її затвердити та пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисників, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 і ч. 4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000039, дії обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.368 КК України. Дане діяння відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор та захисники також розуміють наслідки затвердження даної угод, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

За таких обставин, суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості..

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , містить склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне перерахування коштів в сумі 100 тис. гри. на офіційний рахунок для потреб Збройних сил України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не лише тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно із ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані з залученням експерта в розмірі 18659(вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 52 копійки підлягають стягненню з ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 30 січня 2026 року між прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця оживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи в сумі 18659 (вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 52 копійки.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.12.2026 у справі №688/4305/25 на мобільний телефон марки «Айфон 16 Про» з ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою номер НОМЕР_2

Речові докази:

мобільний телефон марки «Айфон 16 Про» з ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою номер НОМЕР_2 , який упаковано в номерний сейф-пакет №NPU 5056807 та знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ВнП №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути ОСОБА_6 , як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1