Провадження № 1-кс/161/7026/25
У Х В А Л А

П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А

м. Луцьк 26 листопада 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 про арешт майна, в рамках кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000215 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.321 КК України,

В С Т А Н О В И В

25.11.2025 старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 20.11.2025, в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 (клопотання надіслане поштою згідно відтиску на конверті 21.11.2025).

У поданому клопотанні слідчий вважає, що вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали повністю, навели доводи аналогічно тим, що вказані у клопотанні.

Представник власника майна заперечив щодо задоволення клопотання в частині арешту грошових коштів, оскільки стороною обвинувачення не доведено те, що вони мають ознаки речових доказів.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.321 КК України.

20.11.2025, на підставі ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2025, проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та предмети, які постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 21.11.2025 визнані речовими доказами.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням процесуальних норм.

Прокурором у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що стороною кримінального провадження доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, окрім грошових коштів, оскільки у поданому клопотанні сторони обвинувачення відсутня будь-яка інформація про те, що грошові кошти набуті кримінально-протиправним шляхом чи є об`єктом кримінально-протиправних дій.

Статтею 98 КПК України визначене поняття речового доказу.

Разом з тим, доказів, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Всупереч вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням сторона обвинувачення, не вказала яким чином буде досягнута мета накладення арешту, як це визначено ч.2 ст.170 КПК України, не перевірили наявності підстав накладення арешту та обмежилися лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст.170 КПК України.

Документальне обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти відсутнє, сукупність зазначених обставин засвідчує відсутність доцільності накладення арешту на них у рамках даного кримінального провадження.

Тому, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, однак частково.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення обшуку від 20.11.2025, а саме на:

1.мобільний телефон марки «Redmi Note 12S» ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-карткою НОМЕР_2 ;

2.банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , квитанцію ТОВ «Нова пошта» № 3333, квитанцію ТОВ «Нова пошта» від 10.10.2025 13:22:52, паперовий конверт з відміткою «Украпошта від 02.10.2025-08 в якому наявна видаткова накладна № 17 від 22.08.2025;

3.копію виписки серії АГ № 584050, копію витягу № 22136004 від 02.08.2016 на 3 арк., копію витягу № 469 від 30.08.2016, блокнот рожевого кольору з чорновими записами;

4.видаткові накладні №№ 54 від 08.04.2025, 64 від 28.04.2025, 49 від 23.12.2024, 43 від 24.03.2025, 51 від 03.04.2025, 75 від 08.05.2025, 78 від 15.05.2025, 70 від 01.05.2025, 72 від 01.05.2025, 27 від 19.02.2025, 27 від 19.02.2025, 40 від 19.03.2025, 34 від 20.03.2025, 28 від 19.02.2025, 28 від 19.02.2025, 42 від 19.03.2025, 64 від 23.04.2025, 25 від 13.02.2025, 49 від 01.04.2025, 34 від 06.03.2025, 133 від 16.12.2024, 128 від 08.08.2025, 25 від 08.10.2025, 21 від 18.04.2025, 176 від 18.09.2025, договір поставки № ОС 757 від 28.10.2024 на 3 арк., та специфікація до нього на 1 арк., довіреність від 28.08.2025 від ТОВ «Хімлаін» на ОСОБА_7 , на 1 арк., з додатком заява на 1 арк., рішення №12/09/2025 ТОВ «Хімлаін» від 12.09.2025, структура власності ТОВ «Хімлаін» від 12.04.2023 на 1 арк., відомості про рахунок ТОВ «Хімлаін» на 1 арк., рішення № 1 ТОВ «Хімлаін» від 12.04.2023 на 1 арк., витяг №32193 з реєстру платників податків, виписка ТОВ «Хімлаін» від 12.10.2024 на 2 арк., наказ № 1-К ТОВ «Хімлаін» від 18.05.2025, блокнот з чорновими записами, дві печатки ТОВ «Хімлаін» № 45090859, мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «MAR-LX1A» ІМЕІ: НОМЕР_5 ;

5. вісім аркушів паперу з чорновими записами, в які були загорнуті грошові кошти.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування майном, на яке накладено арешт.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти в сумі 22 575 (двадцять дві тисячі п`ятсот сімдесят п`ять) євро (купюрами номіналом 100 євро 225 (двісті двадцять п`ять) шт., 50 євро 1 шт., 20 євро 1 шт., 5 євро 1 шт.); 30 809 (тридцять тисяч вісімсот дев`ять) доларів США (купюрами номіналом 100 доларів 305 (триста п`ять) шт., 50 доларів 3 шт., 20 доларів 7 шт., 5 доларів 3 шт., 1 долар 4 шт.).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя