Справа №152/1760/25
Провадження № 1-кп/127/11/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000875 від 10.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просив суд постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття та повернення обвинувального акту не вбачає та просив суд викликати у судове засідання потерпілих, представників потерпілих, обвинуваченого, його захисників та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 просив суд здійснювати розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні, оскільки дане кримінальне провадження стосується особистого та сімейного життя неповнолітніх осіб.

Прокурор ОСОБА_7 підтримала думку прокурора ОСОБА_6 , просила призначити обвинувальний акт до судового розгляду та розглядати кримінальне провадження у закритому судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представники захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтримали думку прокурорів.

Захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, щодо клопотання прокурора про розгляд даного кримінального провадження у закритому судовому засіданні, поклались на думку суду, при цьому вказували на відсутність підстав для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку своїх захисників.

У ході підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішення, передбаченого п. п. 1 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про обмеження доступу осіб, які не є учасниками судового процесу, в судове засідання під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», якщо участь в судовому засіданні становитиме загрозу життю чи здоров`ю особи. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відкритість судового розгляду є однією із основних засад кримінального провадження, згідно вимог КПК України. Відступ від одного з основних принципів кримінального судочинства має бути обґрунтовано мотивований.

Суд враховує, що кримінальне провадження вимагає досягнення балансу між суспільним інтересом та правами і інтересами людини.

В обґрунтування клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні, прокурор вказує про те, що дане кримінальне провадження стосується особистого та сімейного життя неповнолітніх осіб.

Згідно положень п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд.

Проведення закритого розгляду має бути виправданим і вмотивованим. Сторона, яка вимагає закритого процесу, мусить обґрунтовано довести, що відкритий розгляд завдасть шкоди інтересам конкретних учасників кримінального провадження.

Враховуючи, вказане, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні відсутні, тому у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

З урахуванням вказаного, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки, відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 31.12.2025, вказане кримінальне провадження передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області, у зв`язку з неможливість утворення колегіального складу суду в Шаргородському районному суді Вінницької області, а тому є підсудним Вінницькому суду Вінницької області.

З метою підготовки до судового розгляду, суд вважає за доцільне визначити дату та місце проведення судового засідання, судовий розгляд проводити у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд здійснювати суддею колегіально в складі трьох суддів. Викликати у судове засідання прокурорів, потерпілих, їх представників, обвинуваченого, його захисників та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Клопотань від учасників судового провадження про здійснення виклику інших осіб для допиту, витребування речей чи документів у ході підготовчого судового засідання не надходило.

Крім того, до початку судового розгляду, представником потерпілих адвокатом ОСОБА_9 подано до суду цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Форма та зміст даної позовної заяви відповідає вимогам встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства, а тому суд вважає за доцільне прийняти поданий цивільний позов до судового розгляду, в порядку ст. 128 КПК України.

Також у ході підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки ризики, зокрема передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому може переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав думку прокурора ОСОБА_7 , просив суд задовольнити клопотання та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Крім того прокурор ОСОБА_6 зауважив, що обвинувачений ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків та постійного місця роботи.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх представники адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили задовільнити клопотання прокурорів.

Захисники ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при вирішенні клопотань прокурорів щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою поклались на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку своїх захисників.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора, приходить до наступного висновку.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 06.11.2025 та від 09.12.2025 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжувався.

При вирішенні заявленого клопотання прокурором про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного вище, суд вважає, що клопотання прокурорів про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому, він, усвідомлюючи, що йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватись від суду.

Суд вважає, що прокурорами доведені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи, а відповідно і стабільного джерела доходу, може переховуватися від суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілих і свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 відомі місце проживання потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а потерпілі, під час розгляду клопотань прокурорів, просили суд продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, а також обвинувачений ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання прокурора та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду, немає, ризики не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому, судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобігання ризиків та забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає за доцільне клопотання прокурорів задовольнити та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 128, 177, 314, 315, 316, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області у залі судових засідань № 14 на 29 січня 2026 року о 15:00 год.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, колегіально у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілих, їх представників, обвинуваченого, його захисників та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди прийняти до судового розгляду.

Клопотання прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22.03.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення у частині продовження строку тримання під вартою, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду у частині продовження строку тримання під вартою не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_5 .

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: