Справа № 212/8712/25
У Х В А Л А

09 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Бахмутського РВП ГУ НП в Донецькій області, яке погоджено з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Михайлівського району Приморського краю, громадянина України, водія 1 мінометного взводу 6 мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого СВ Бахмутського РВП ГУ НП в Донецькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням за кримінальним провадженням № 0000795 від 03.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, було встановлено наступне.

Так старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, та проходячи її на посаді водія 1 мінометного взводу 6 мінометної батареї З механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушенім вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 9,11,16,127,128,129,130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів не бажання переслідуючи труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, з мстою назавжди ухилитися від військової служби, 28 серпня 2023 року самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 та був відсутній на службі без поважних причин, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, тобто старший солдат ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану.

30.06.2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК, за ознаками дезертирства, вчиненого в умовах воєнного стану.

Орган досудового розслідування вважає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також через тяжкість покарання, що загрожуватиме ОСОБА_4 у разі визнання його винним, існує необхідність запобігання вказаних ризиків шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме в вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та без права внесення застави, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання, а також переховувався від органів правосуддя.

В судовому засіданні прокурор на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному наполягав.

Підозрюваний та його захисник вирішення питання про клопотання слідчого просили залишити на розсуд суду, враховуючи чинні положення КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя встановив, що відомості про кримінальне правопорушення були внесені 03.07.2025 року до ЄРДР за № 0000795 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 408 КК України.

8 серпня 2025 року ОСОБА_4 було затримано в порядку виконання ухвали слідчого судді від 29 липня 2025 року.

8 серпня 2025 року було повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 408 КК України, за ознаками дезертирства, вчиненого у умовах воєнного стану.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали сторона захисту отримала завчасно.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так слідчий суддя встановив за п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 4 КК України, підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами клопотання слідчого: актом службового розслідування, письмовими доказами, показами свідків.

Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає доведеним наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, на які вказав прокурор, такі як ризик можливого переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчинені інкримінованого особливо тяжкого злочину, підтвердженням чому є факт перебування у розшуку ОСОБА_4 .

Також слідчий суддя вказує, що прокурором було доведено ризик скоєння ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, зважаючи на наявність судимості підозрюваного.

Крім того враховуючи той факт, що ОСОБА_4 знайомий із свідками обвинувачення, військовослужбовцями ВЧ НОМЕР_1 , то існує ризик незаконного впливу на покази останніх з боку підозрюваного.

При цьому слідчий суддя вказує, що інші зазначені у клопотанні слідчим ризики за ст. 177 КПК не були доведені.

Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

Відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

При цьому Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції» зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того за ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК, тобто тримання під вартою.

Таким чином, внаслідок переліченого вмотивування слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу останньому закон не передбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК.

Суд однак зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Таким чином, задовольняючи клопотання прокурора щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати ОСОБА_4 розмір застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК, враховуючи тривале ухилення від слідства з боку підозрюваного та відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Керуючись ст.176-178,182, 183, 184, 202, 307, 395 КПК, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Бахмутського РВП ГУ НП в Донецькій області, погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Східного регіону, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави на строк до 6 жовтня 2025 року включно на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1