Справа № 202/3664/25
Провадження № 1-кс/202/3312/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

02 травня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, яке подане у кримінальному провадженні № 0001413 від 07.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке було вилучене 30.04.2025 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на сім-карти ( 4 шт. Киівстар, 1 шт. Лайф), сімхолдери ( 4 шт. Київстар, 1шт Лайф, 1 шт Водафон), мобільний телефон «IPHONE 15 PRO MAX» ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картою НОМЕР_3 , системний блок чорного кольору.

В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001413 від 07.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, за фактом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, які вчинені під час воєнного стану.

30 квітня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді в цьому кримінальному провадженні був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучені вищевказані речі, які в подальшому визнані речовими доказами.

Отже, з метою збереження речових доказів слідчий просить накласти арешт на вилучені майно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість.

Зазначили, що наведені слідчим підстави для арешту вилученого під час обшуку майна ґрунтуються на припущеннях і недопустимих доказах. Матеріали клопотання не містять даних, що відомості, на які спирається орган досудового розслідування, були отримані у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку. Вважали, що без проведення технічної експертизи чи документально підтвердженої прив`язки акаунтів до пристроїв, що перебувають у ОСОБА_4 , отримані дані не мають процесуального значення.

На їх думку, клопотання не містить належних даних та доказів, що вилучені речі використовувалися як знаряддя чи засіб вчинення злочину.

Звертали увагу, що слідчий просить накласти арешт на системний блок, але не визначає конкретні електронні компоненти, накопичувачі інформації, жорсткі диски чи інші пристрої, які містять цифрові дані. Наголошували на відсутності належної технічної експертизи цифрових даних, непрозорому походженні архівних файлів, відсутності належних документів про їх вилучення чи отримання від компанії PayPal, відсутності належних ідентифікаторів цифрових файлів та підтверджень достовірності даних, а також відсутності конкретизації об`єктів, що підлягають арешту. За цих підстав просили відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001413 від 07.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, за фактом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, які вчинені під час дії воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді від 15 квітня 2025 року був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а саме: мобільних телефонів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, ноутбуків, планшетів, системних блоків, жорстких дисків, магнітних носіїв інформації, оптичних носіїв інформації, флеш-накопичувачів, інших носіїв інформації, банківських карток, документації щодо відкритих банківських рахунків, договорів про надання послуг Інтернету, інших речей і документів, які самі по собі або в сукупності містять інформацію про несанкціоноване втручання в облікові записи користувачів платформи міжнародної електронної платіжної системи «PayPal», несанкціонованого доступу до особистих даних та фінансової інформації користувачів, викрадення коштів, у тому числі зняття грошових коштів з облікових записів осіб, тощо.

На підставі ухвали слідчого судді 30.04.2025 року був проведений обшук за вказаною адресою. Під час обшуку вилучено: сім-карти (Киівстар 4 шт., Лайф 1 шт.), сімхолдери (Київстар 4 шт., Лайф 1 шт., Водафон 1 шт.), мобільний телефон «IPHONE 15 PRO MAX» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , а також системний блок чорного кольору.

При вирішенні питання про арешт цього майна, слідчий суддя враховує, що за змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно зі статтею 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна (частина четверта статті 170 КПК України).

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час проведення обшуку сім-карти, сімхолдери, мобільний телефон, системний блок чорного кольору, мають значення речових доказів, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В тому числі зазначені речі можуть бути необхідні для призначення та проведення у кримінальному провадженні відповідних технічних експертиз.

При цьому слідчий суддя також вважає доведеним ризик приховування або знищення цих речових доказів або наявної в них інформації у випадку не накладення на них арешту, оскільки ОСОБА_4 може бути заінтересованим у результатах кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до статті 168 КПК України заборона тимчасового вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, не стосується випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчий суддя бере до уваги, що кримінальне провадження здійснюється за фактом несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж. В ухвалі слідчого судді про обшук було надано дозвіл на відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, зокрема мобільних телефонів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, системних блоків та іншої комп`ютерної техніки, які містять відомості про вчинення таких протиправних дій.

В даному випадку вилучені речі можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування та підлягають дослідженню, в тому числі шляхом проведення огляду та експертних досліджень.

Твердження ОСОБА_4 та його представника про відсутність даних та доказів, які б підтверджували його причетність до кримінального правопорушення, та недопустимість отриманих даних, що виключає їх використання як доказів, слідчий суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки на цей час проводиться досудове розслідування, під час якого підлягають з`ясуванню обставини вчинення кримінального правопорушення. В той же час слідчий суддя знаходить, що зібрані на цьому етапі досудового розслідування докази є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Отже, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на вищевказані речі.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту не матиме тяжких наслідків, оскільки застосування арешту майна пов`язано зі здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечення збереження речових доказів, носить тимчасовий характер - до проведення необхідних слідчих і процесуальних дій. Крім того, арешт майна може бути скасований у порядку статті 174 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що клопотання можливо задовольнити та накласти арешт на речі, які були вилучені 30 квітня 2025 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сім-карти («Київстар» - 4 шт., «Лайф» - 1 шт.), сім-холдери («Київстар» - 4 шт., «Лайф» - 1 шт., «Водафон» -1 шт.), мобільний телефон «IPHONE 15 PRO MAX» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , системний блок чорного кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке вилучено 30 квітня 2025 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сім-карти («Київстар» - 4 шт., «Лайф» - 1 шт.), сім-холдери («Київстар» - 4 шт., «Лайф» - 1 шт., «Водафон» -1 шт.), мобільний телефон «IPHONE 15 PRO MAX» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою НОМЕР_3 , системний блок чорного кольору.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_7