Провадження № 1-кс/344/6182/25
У Х В А Л А

08 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «Досудовим розслідуванням установлено, що 05.09.2025 приблизно о 08 год 05 хв водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter 316, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою Н-10 «Стрий Чернівці, проїжджаючи між населеними пунктами ділянкою об`їзної дороги м. Коломия Івано-Франківської області, за напрямком до м. Стрий. В цей час, цією ділянкою автодороги, рухаючись за напрямком до м. Чернівці та назустріч автомобілю марки Mercedes-Benz Sprinter 316, проїжджав автомобіль марки Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 та перевозив у салоні автомобіля своїх двох неповнолітніх дітей. Під час руху прямою ділянкою автодороги із двостороннім рухом, де зустрічні потоки розділені між собою горизонтальною лінією дорожньої розмітки 1.5. Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічними автомобілями марки Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 та марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 . При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5. п. 2.3. б), д), п. 10.1., п. 11.3. та п. 12.1. У результаті порушення ОСОБА_5 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажири автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримали тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку, а водій цього автомобіля ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких на місці події настала його смерть. 05 вересня 2025 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а час фактичного затримання рахується з 15.30 години 05.09.2025. 05 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Обґрунтованість підозри повністю підтверджується протоколом огляду місця події від 05.09.2025 та додатками до нього, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , а також іншими доказами зібраними у кримінальному провадженні. Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі; незаконно впливати на свідків, так як досудове розслідування триває, встановлюються очевидці події, анкетні відомості про свідків підозрюваному стануть відомі при ознайомленні із матеріалами кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, зокрема не з`являтись за викликом слідчого, прокурора чи суду, оскільки він є жителем іншої області. З огляду на викладені ризики до підозрюваного ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу та запобігти вказаним ризикам. Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливе, оскільки підозрюваний, після обрання даного запобіжного заходу, усвідомлюючи неминучість покарання у вигляді позбавлення волі, може змінити своє місце проживання, та не повідомити про це правоохоронні органи, прокуратури та суд. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків. Також, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи домашнього арешту буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків, оскільки підозрюваний, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце постійного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності…».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які в ньому наведені та просив задовольнити. Вказав на існування ризиків.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечував задоволення клопотання, ризики необґрунтовані, підозрюваний має намір відшкодувати шкоду потерпілим, свідки в кримінальному провадженні допитані, підозрюваний не буде перешкоджати досудовому розслідуванню, підозрюваний був тверезий, місце події не залишав, злочин вчинено з необережністю, підозрюваний проживає з батьками, є студентом, позитивно характеризується за місцем проживання, просив застосувати до підозрюваного домашній арешт.

Підозрюваний в судовому засіданні просив не позбавляти його волі, підтримав викладене захисником, застосувати домашній арешт.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

05 вересня 2025 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

05 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання про обрання запобіжного заходу та повідомлення про підозру пред`явленої ОСОБА_5 обгрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 05.09.2025 та додатками до нього, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , а також іншими доказами зібраними у кримінальному провадженні.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , належить до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі запропонований стороною захисту запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обмеження підозрюваного права на свободу в даному випадку є виправданим, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у такому їх ступені, який є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії судового провадження та неможливості застосування більш м`якого запобіжний захід, відтак суд вважає доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставини: виїзду на зустрічну смугу руху на прямій ділянці дороги, за умов належної видимості, у світлу пору доби, за наявності зустрічного транспортного засобу, без необхідності уникнення іншої аварійної ситуації спростовує пояснення сторони захисту стосовно вчинення підозрюваним злочину з необережності. Крім цього, наслідком вчинення злочину є загибель опікуна двох малолітніх дітей, заподіяння тілесних ушкоджень здоров`ю двох малолітніх осіб, тому запобіжний захід підлягає визначенню без застосування альтернативного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, зміст підозри повідомленої ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину, те, що злочин спричинив загибель ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити;

застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, до 02 листопада 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1