У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/5643/17

№ 1-в/183/21/25

23 травня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області подання начальника Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця за контрактом, солдата військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 28 липня 2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст. ст.407 КК України до штрафу у розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000,00 гривень,

в с т а н о в и в:

17.09.2024 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , мотивоване наступним.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 року відносно ОСОБА_4 , що набрав законної сили 29.08.2022 року, надійшов на виконання 31.10.2022 року до Синельниківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Відповідно до частини першої статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчу інспекцію (уповноважений орган з питань пробації) за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .

31.10.2022 року за вих. № 21/22/2/1624-22 ОСОБА_4 за адресою, зазначеною у судовому рішенні, надіслано повідомлення про сплату штрафу та цього ж дня направлено запит за вих. №21/22/2/1627-22 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для підтвердження факту несення військової служби.

01.11.2022 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 не проживає. За вищевказаною адресою проживають його батьки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що їх син дійсно проходить військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 . Мати повідомила номер телефону сина ( НОМЕР_2 ). Цього ж дня працівником уповноваженого органу з питань пробації здійснено телефонний дзвінок до ОСОБА_4 . Під час телефонної розмови, було встановлено, що ОСОБА_4 дійсно проходить військову службу в/ч НОМЕР_1 ., пояснив, що штраф не сплатив, так, як три місяці не отримує заробітну плату, пообіцяв сплати штраф до 15.11.2022 року та надати підтверджуючі документи про сплату штрафу, за результатами проведеної роботи до особової справи долучено довідку.

01.11.2022 року надійшла інформація з ІНФОРМАЦІЯ_3 стосовно ОСОБА_7 про те, що він не призивався на військову службу з ІНФОРМАЦІЯ_4 . Уповноваженим органом з питань пробації направлено запити до військової частини НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_4 за вих. № 21/22/2/1632-22 від 01.11.2022 року, вих. № 21/22/2/1786-22 від 02.12.2022 року, вих. № 21/22/2/37-23 від 04.01.2023 року, вих. № 21/22/2/791-23 від 12.05.2023 року, вих. № 21/22/2/1121-23 від 04.07.2023 року, вих. № 21/22/2/1139-23 від 11.07.2023 року, вих. № 21/22/2/1303-23 від 11.08.2023 року, вих. № 21/22/2/1670-23 від 03.11.2023 року, вих. № 21/22/2/1841-23 від 06.12.2023 року, вих. № 21/22/2/15-24 від 04.01.2024 року вих. № 21/22/2/346-24 від 05.03.2024 року щодо проходження ним військової служби за контрактом. Відповідно до запитів уповноваженим органом з питань пробації 07.03.2023 року отримано з військової частини витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2022 року №174, витяг від 30.07.2022 року № 196, витяг від 02.11.2022 року № 293, згідно яких ОСОБА_4 виключено з грошового та речового забезпечення, увільнено від займаних посад та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , утримуючи у списках особового складу військової частини, увільнено від займаних посад та призупинено військову службу, дію контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, 22.08.2023 року отримано з військової частини НОМЕР_1 витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2022 року № 53, від 08.07.2022 року №174 від 30.07.2022 року № 196 виключено з грошового та речового забезпечення, увільнено від займаних посад та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , утримуючи у списках особового складу військової частини, увільнено від займаних посад та призупинено військову службу, дію контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, , 05.03.2024 року отримано з військової частини НОМЕР_1 витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2022 року № 931відповідно до п.3.9. Старшого солдата ОСОБА_4 , колишнього механіка-водія медичного пункту НОМЕР_3 механізованого батальйону, який 08.07.2022 року самовільно залишив військову частину та якому з 03.10.2022 року було призупинено військову службу, вважати таким, що 28.11.2023 року повернувся до розташування військової частини в пункт постійної дислокації. З 29.11.2023 року зарахувати на котлове забезпечення військової частини., п.4. Вважати такими, що вибув з пункту постійної дислокації: п.4.13. До гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 , для відбування покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 року строком на 3 місяці, до 28.02.2024 року включно: старшого солдата ОСОБА_4 виключити з котлового забезпечення військової частини з 29.11.2023 року. Уповноваженим органом з питань пробації 05.03.2024 року за вих. № 21/22/2/347-24 скеровано запит до ІНФОРМАЦІЯ_6 з метою з`ясування чи дійсно ОСОБА_4 відбуває покарання у вигляді гауптвахти строком 3 місяці за вироком суду. Відповідно до запиту 03.04.2024 року надійшла відповідь стосовно ОСОБА_4 про те, що він не прибув до місця відбування покарання чим самовільно залишив військову частину, витяг із наказу від 12.01.2024 року №36.

Синельниківським районним відділом №1 направлялись до суду подання а саме: 01.11.2022 року за вих. № 21/22/2/1631-2022 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено подання на підставі ч.3 ст.26 КВК України про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, випраних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 15.11.2022 року в задоволенні подання було відмовлено в зв`язку з тим, що не було надано доказів про факт ухилення засудженого від покарання у виді штрафу, органом з питань пробації також не встановлено підстав та причин несплати штрафу засудженим.

16.12.2022 року за вих. № 21/22/2/1855-2022 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено подання на підставі ч.3 ст.26 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 17.01.2023 року в задоволенні подання було відмовлено.

19.07.2023 року за вих. № 21/22/2/1179-2023 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено подання на підставі ч.3 ст.26 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 12.10.2023 року в задоволенні подання було відмовлено.

13.05.2024 року за вих. № 21/22/2/731-2024 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено подання на підставі ч.3 ст.26 КВК України про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відповідно до закону. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 06.06.2024 року в задоволенні подання було відмовлено.

Одночасно інформуємо, що працівники уповноваженого органу з питань пробації відповідно до ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, до 29.08.2024 року будь-які повноваження, відповідно до нормативно-правових актів, стосовно розшуку, приводу, виклику чи опитування осіб, засуджених до покарання у виді штрафу, їх відвідування на дому чи встановлення матеріального стану або інших обставин на уповноважений орган з питань пробації не покладаються. Примусове стягнення призначеного штрафу, чинні нормативні акти не встановлюють.

10.03.2023 року скеровано запит до Державної податкової служби України в електронній формі на отримання інформації засудженим доходів в третьому кварталі 2022 року, встановлено що засудженим в липні та серпні 2022 року отримувалися виплати військовослужбовця, з серпня 2022 року жодні виплати не отримує на підставі наказу № 174 від 07.07.2022 року яким припинено виплати та виключено з грошового та речового забезпечення військової частини НОМЕР_1 з 08 липня 2022 року.

За час перебування на обліку, ОСОБА_4 з 29.08.2022 року по 29.08.2024 року штраф не сплатив та належним чином не повідомив про місце свого перебування, бесіди які з ним проводилися не дали жодних позитивних результатів стосовно сплати ним штрафу.

На підставі вищезазначеного уповноваженим органом з питань пробації скеровано до відділення поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за вих. №21/22/2/460 від 24.03.2023 року подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.389 КК України. 07.04.2023 року за вих. № 1494 з відділу поліції №4 отримано повідомлення про розгляд матеріалу по факту несплати штрафу громадянином ОСОБА_4 зазначено, що відсутні ознаки адміністративного та кримінального правопорушення. Повторно скеровано до відділення поліції №4 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за вих. №21/22/2/522 від 05.04.2024 року подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч.1 ст.389 КК України. 24.04.2024 року за вих. № 2356 з відділу поліції №4 отримано повідомлення про розгляд матеріалу по факту несплати штрафу громадянином ОСОБА_4 зазначено, що відсутні ознаки кримінального правопорушення та неможливо внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

11.05.2023 року до Синельниківського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з`явився ОСОБА_4 та повідомив, що він станом на 11.05.2023 року штраф у сумі 51 000,00 гривень не сплатив у зв`язку з невиплатою грошового забезпечення в/ч НОМЕР_1 . Повідомив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і йому вже у травні 2023 повинні виплачувати грошові виплати військовослужбовця.

23.06.2023 р., 19.07.2023 р., 22.08.2023 р., 28.09.2023 р., 26.10.2023 р., 20.11.2023 р. з ЄРЗО отримано відомості, щодо джерел виплачених доходів підоблікової особи, за результатами обробки запиту інформація щодо джерел виплачених доходів за 2 та 3 квартал 2023 року відсутня стосовно ОСОБА_4 .. 22.02.2024 року стосовно ОСОБА_4 зроблено запит та отримано відомості щодо джерел виплачених доходів, виданих засобами Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту (ЄРЗО) відповідно до Порядку надання Державною податковою службою України інформації, необхідної для здійснення контролю за додержанням порядку та умов відбування покарань не пов`язаних з позбавленням волі. Встановлено, що за 4 квартал 2023 року ОСОБА_4 отримував доходи, з Управління соціального захисту населення Синельниківської районної державної адміністрації (соціальні виплати з відповідних бюджетів), ТОВ «Спейсикс» (виграші та призи), ТОВ «Слотс Ю. ЕЙ» (виграші та призи).

06.12.2023 за вих. № 21/22/2/1841-23, 04.01.2024 за вих. № 21/22/2/15-24, до військової частини НОМЕР_1 скеровано запити стосовно ОСОБА_4

04.01.2024 року вих № 21/22//2/16-2024 через оператора поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 направлено виклик ОСОБА_4 , але останній за викликом 11.01.2024 року на 14.00 годину до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився.

05.03.2024 року отримано з військової частини витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2023 року № 931 про те, що ОСОБА_4 28 11.2023 року повернувся до розташування військової частини в пункт постійної дислокації. З 29.11.2023 року зарахувати на котлове забезпечення військової частини. Також надійшов витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.11.2023 року №931, вважати таким, що вибули з пункту постійної дислокації до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 , для відбування покарання у вигляді тримання під вартою, строком на 3 місяці, до 28.02.2024 року включно. Виключити з котлового забезпечення військової частини з 29.11.2023 року, вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.07.20223 року №183/7933/22.

Відповідно до наявної інформації стосовно ОСОБА_4 повторно скеровано запити до військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2024 року за вих. 21/22/2/346-24 про встановлення проходження військової служби. Також одночасно направлено запит за вих № 21/22/2/347-24 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для з`ясування обставин, чи дійсно ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 03.07.2023 року.

З ІНФОРМАЦІЯ_7 03.04.2024 року отримано повідомлення стосовно ОСОБА_4 про те, що військовослужбовець не відбував та не відбуває покарання на гауптвахтах ІНФОРМАЦІЯ_8 . Також одночасно з військової частини НОМЕР_1 надійшла інформація про те, що ОСОБА_4 , 12.01.2024 року самовільно залишив частину та до розташування військової частини не повернувся. Також військовою частиною зазначено, що керуючись ст.14, 164 КВК України, встановленим порядком, направлені відповідні повідомлення щодо розшуку даного військовослужбовця. Також надіслано витяг з наказу командира військової частини від 12.01.2024 року №36 про те, що 29.11.2023 самовільно залишив військову частину.

Уповноваженим органом з питань пробації чинними нормативно-правовими актами не передбачено встановлення факту ухилення від сплати штрафу. В той же час засуджений ОСОБА_4 був присутній на судовому засіданні, при постановленні вироку та його оголошенні, тобто був обізнаний про факт призначення йому покарання у виді штрафу, розмір штрафу та зобов`язанням його сплатити, засуджений 21.12.2022 року, був особисто ознайомлений з необхідністю сплатити штраф, надати до уповноваженого органу документ про сплату штрафу, йому було роз`яснено наслідки не сплати штрафу.

За місцем реєстрації: АДРЕСА_1 направлено виклик ОСОБА_4 за вих..№ 21/22/2/1069-2024 року від 08.07.2024 року про явку до уповноваженого органу з питань пробації на 16.07.2024 року на 11 годину 00 хвилин, останній за викликом не з`явився. Повторно направлено виклик за вих. № 21/22/2/1105-2024 року від 17.07.2024 року про явку до уповноваженого органу з питань пробації на 23.07.2024 року на 09 годину 00 хвилин, останній за викликом не з`явився. Починаючи з 23.07.2024 року по 29.08.2024 року засудженому ОСОБА_4 зі свого мобільного ( НОМЕР_4 ) здійснено телефонні дзвінки на мобільний ( НОМЕР_5 ), але останній на телефонні дзвінки не відповідав. 28.09.2024 відвідано останнього за місцем проживання та встановлено, що за вказаною адресою засуджений не проживає, зі слів матері ОСОБА_6 вона не знає де її син знаходиться від надання пояснення відмовилася. З нею проведено бесіду та роз`яснено, що станом на 28.08.2024 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого документа про сплату штрафу.

ОСОБА_4 в період з 29.08.2022 року по 29.08.2024 року штраф не сплатив, належним чином не повідомив про місце свого перебування, бесіди які з ним проводилися не дали жодних позитивних результатів стосовно сплати ним штрафу.

Обвинувальний вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 року набрав законної сили 29.08.2022 року. Строк його виконання у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 80 KK України сплив через два роки, a саме 30.08.2024 року, у зв`язку з вищевикладеним орган з питань пробації просив звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді штрафу в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 року, який набрав законної сили 29.08.2022 року.

Представник Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надавши заяву, якою просив розглянути подання у свою відсутність, підтримавши його.

Прокурор в судовому засідання заперечував проти задоволення подання начальника Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, зазначивши, що воно передчасне, оскільки органом пробації не здійснювався належний контроль по виконанню вироку.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду подання, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши подання, дійшов такого висновку.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.407 КК України до штрафу у розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000,00 гривень.

Вирок набрав чинності у встановленому законом порядку.

Згідно статті 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Штраф, відповідно ст. 53 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Згідно частини 3 статті 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності подвоюються.

Відповідно до частини 4 статті 80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Як зазначено вище, Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.07.2022 року ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.407 КК України до штрафу у розмірі 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 000,00 гривень.

Вирок відносноОСОБА_4 набрав законної сили 29.08.2022 року.

Таким чином, відповідно до положень ст. 80 КК України строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 29.08.2024 року.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.

Ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом, оскільки ухилення від відбування покарання у виді штрафу, відповідно до ч. 1 ст. 389 КК України, є злочином.

Відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надані.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Тобто факт невиконання засудженим покарання у виді штрафу (його несплата у встановлений законом термін) сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Відповідно до частини 1 статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові ВСУ № 5-324кс15 від 24.12.2015 року.

У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.

Отже, в матеріалах провадження відсутні дані про умисне ухилення засудженим ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком, а відтак, відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування частини третьої статті 80 КК України, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо вчиненняОСОБА_4 нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого, то такі дані у суду відсутні.

Відтак, враховуючи вищевказані обставини, а саме те, щострок давності виконання обвинувального вироку закінчився, до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не притягався, факт ухилення від виконання вироку суду не доведено, суд вважає, що наявні підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, ст.ст. 152,165,166 КВК України, суд,

у х в а л и в:

Подання начальника Синельниківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, задовольнити.

ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2022 звільнити.

Повний текст ухвали оголошено 27 травня 2025 року о 08.30 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1