Справа №:755/7909/25
Провадження №: 1-кс/755/1643/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2025 року за № 0001596, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив:

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

До слідчого судді цього місцевого суду надійшло вказане клопотання, котре погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 06 травня 2025 року за № 0001596, у порядку ст. 170 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України.

У клопотанні вказується, що Дніпровським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування цього кримінального провадження у ході якого встановлено, що 06.05.2025 приблизно о 06 год. 50 хв. у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував за місцем свого проживання, а саме в кв. АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме вхідних дверей до тамбуру на п`ятому поверсі другого під`їзду вищевказаного будинку.

З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_6 в квартирі за місцем проживання взяв тканину та листівки, вийшов з квартири та піднявся по сходах на п`ятий поверх другого під`їзду вищевказаного будинку. В подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, 06.05.2025 приблизно о 07 год. 00 хв., підпалив невстановленим досудовим розслідування способом тканину та листівки, які попередньо приніс з собою, та за допомогою вказаних речей підпалив обшивку дверей тамбуру, які ведуть до житлових квартир.

Внаслідок вказаних протиправних умисних дій ОСОБА_6 відбулося загоряння верхньої частини вхідних дверей до спільного тамбуру, в результаті чого останні були пошкоджені, чим спричинено матеріальний збиток власниками чотирьох квартир, які встановлювали вказані двері. Після чого, ОСОБА_6 , виконавши всі дії, які він вважав необхідними для пошкодження чужого майна шляхом підпалу, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, залишивши двері горіти.

Однак, після вчинення злочину ОСОБА_6 06.05.2025 був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Під час проведення досудового розслідування було проведено особистий обшук ОСОБА_6 , у якого було виявлено грошові кошти у сумі 24500 гривень та 73450 рублів.

Отже,наявні підстави передбачені п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК, для накладення арешту на вилучене майно.

ІІ. ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, […] за участю слідчого та/або прокурора, […] підозрюваного, […] іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, […]. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий групи слідчих - слідчий Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 клопотання підтримав, з наведених у ньому передумов.

Також, слідчим суддею, враховуючи норми ст. 22, 26, 172 КПК України, щодо того, що неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, визнано за можливе провести цей судовий розгляд за даної явки.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ ПИТАННЯ

Кримінальний процесуальний кодекс України

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном […] для забезпечення цивільного позову […]

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, […] фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, […] або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, […], за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, […]

10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

Вирішуючи питання про арешт майна, слідчий суддя зауважує, що згідно ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ч. 1, 2 ст. 62 КПК цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально протиправними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Власне, в силу положень ч. 6 ст. 170 КПК, на етапі досудового розслідування, з настання моменту описаного у ч. 2 ст. 62 КПК, може порушуватися питання про арешт майна з метою визначеною п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК.

В даному кримінальному провадженні такий момент не настав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Тому, в цей період, у провадженні відсутні обставини визначені п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд постановив:

відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1