Справа № 724/1566/25
Провадження № 1-кп/724/73/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі Хотинського районного суду Чернівецької області кримінальне провадження № 0000037 від 03.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець селище Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , не одружений, на утриманні дітей не має, освіта вища, учасник бойових дій, ветеран війни, раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.03.2025р. близько 10:30 год. ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, на транспортному засобі марки «ВАЗ», моделі «2107», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває в його користуванні, приїхав до господарства, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5

Надалі, ОСОБА_4 , впевнившись, що його злочинних дій ніхто не викриває, через незачинену хвіртку зайшов на територію зазначеного господарства, де діючи умисно, усвідомлюючи значення своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом демонтажу віконної рами в приміщенні кухні, проник всередину, звідки в умовах воєнного стану, таємно, викрав бувший у користуванні мотокультиватор марки «Robix Robi 156D» із двигуном «Briggs@stratton» потужністю 4к.с., належний ОСОБА_5 , вартістю 12 759,00 грн.

В подальшому ОСОБА_4 , використовуючи транспортний засіб марки «ВАЗ» моделі «2107» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому збитків на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками поєднана із проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Одночасно судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати такі обставини справи в апеляційному порядку.

Суд визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідив надані сторонами документи, що стосуються особи обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав, щиро розкаявся. Пояснив, що 03.03.2025р. на власному автомобілі проїжджав поблизу будинку потерпілого, що розташований в с. Круглик. Побачивши, що будинок закинутий, вирішив зайти на територію господарства та подивитися чи немає там металолому. Хвіртка була відчинена, тому він безперешкодно зайшов на територію господарства, де побачив через розбите вікно у приміщенні мотокультиватор. Вирішив його забрати та здати на металобрухт. Витягнув його через віконну раму, яка вже була пошкоджена, завантажив у багажник власного автомобіля і поїхав здав його на металобрухті за 1000,00 грн. В подальшому його знайшли працівники поліції, яким він зізнався про викрадене майно, та повідомив куди його продав. Після цього мотокольтиватор був вилучений працівниками поліції в особи, яка заготовляє металобрухт, також він повернув останньому кошти в розмірі 1000,00 грн. Потерпілий будь-яких претензій до нього не має. Також просив суворо його не карати, при цьому повідомив, що автомобіль на якому він перевозив викрадене майно перебуває в його користуванні, оскільки він його придбав для того щоб їздити на роботу.

Від потерпілого ОСОБА_5 надійшло клопотання, де він просить судові засідання проводити без його участі, претензій до обвинуваченого не має. Цивільний позов подавати не буде.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками поєднана із проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом враховуються наступне.

Прокурор в судових дебатах просив суд призначити покарання у виді позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України, а також покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Крім того, на підставі статті 96-1 КК України просив застосувати спеціальну конфіскацію транспортного засобуяк засобу для вчинення кримінального правопорушення.

Обвинувачений в судових дебатах просив суд призначити покарання не пов`язане з реальним відбуттям, також просив повернути йому автомобіль, оскільки без нього буде важко добиратися на роботу та вирішувати побутові проблеми.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, що відповідно до закріпленої в ст.12 КК України класифікації є тяжким злочином;

- особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, на утриманні дітей не має, офіційно не працевлаштований, учасник бойових дій, ветеран війни за місцем проживання характеризується позитивно;

- обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення;

- обставини, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Дністровським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 09.05.2025 року вбачається, ОСОБА_4 проживає в будинку сестри, оскільки в своєму будинку робить ремонт. На даний час працює по найму. З 2014 року по липень 2023 року проходив службу в ЗСУ та 31.07.2023р. звільнився за станом здоров`я, коштів на базові потреби вистачає. Характеризується позитивно., вину визнає, розкаюється.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб також - середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства можливе. У випадку призначення покарання з випробовуванням, вважає доцільним, крім обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 додаткові обов`язки, передбачені ч.3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції статті обвинувачення (ч. 4 ст. 185 КК України) у виді позбавлення волі.

Разом з тим, зваживши на обставини справи, позитивну характеристику за місцем проживання, щире каяття обвинуваченого та готовність понести покарання, відсутність претензій з боку потерпілого, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який буде достатнім для того, щоб обвинувачений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.03.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Оскільки, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, тому до набрання вироком законної сили слід залишити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Витрати на залучення експертів за проведення експертиз, що підтверджується документально, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у сумі 2785,65 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно зі ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні спеціальної конфіскації у кожному конкретному випадку суд має не лише формально посилатись на наявність для цього підстав, але й для вирішення питання про обґрунтованість та необхідність втручання держави в право особи на мирне володіння майном, встановити, зокрема, чи відповідало таке втручання загальному суспільному інтересу, та чи забезпечено необхідний справедливий баланс між захистом права власності та вимогами загального інтересу з огляду на свободу розсуду, якою наділена держава у цій сфері.

Необхідний баланс не буде досягнуто, якщо на відповідного власника майна буде покладено «індивідуальний та надмірний тягар» (рішення ЄСПЛ у справі «Садоха проти України» від 11 липня 2019 року).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_6 . Під час розгляду справи встановлено, що вказаний транспортний засіб ОСОБА_4 придбав, однак не здійснив перереєстрацію його на власне ім`я.

На думку суду, застосування спеціальної конфіскації транспортного засобу у даному випадку становитиме надмірний тягар та є непропорційним втручанням у право обвинуваченого на мирне володіння майном, що гарантоване ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, оскільки транспортний засіб є необхідним для забезпечення життєво важливих потреб обвинуваченого, використовуючи його в побуті, а також для отримання заробітку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експертів за проведення експертиз на користь держави у сумі 2785,65 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень 65 коп.).

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

- оптичний диск «Alerus» із відеозаписом яким зафіксовано факт перевезення викраденого мотокультиватора - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- мотокультиватор марки «Robix Robi 156D» із двигуном « Briggs@stratton » який перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області - повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- автомобіль марки «ВАЗ» модель «2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на зберіганні на території ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області - повернути користувачу ОСОБА_4 , скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Хотинського районного суду від 05.03.2025р.;

- спеціальний пакет експертної служби №6195693 із вмістом слідів рук на 5-ти відрізках прозорої липкої стрічки, однієї дактилокарти, розпакованим сейф пакетом № PSP 2103154, розпакованим паперовим конвертом, який перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 (м. Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_8