Справа №463/5791/25
Провадження №1-кс/463/5935/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

30 червня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топільниця Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, депутата Городоцької міської ради Львівського району Львівської області, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 349 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 діб, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а також у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 246 КК України, за обставин викладених у письмовому повідомленні про підозру, яке долучено до матеріалів справи.

Зокрема, відповідно до наказу державного підприємства «Рава-Руське лісове господарство» (далі ДП «Рава?Руське лісове господарство») №20-к від 15.02.2021, ОСОБА_5 переведено з посади лісничого Рогізнянського лісництва ДП «Рава-Руське лісове господарство» на посаду тимчасово виконуючого обов`язки головного лісничого з 16.02.2021.

Надалі, відповідно до наказу ДП «Рава-Руське лісове господарство» № 28?к від 25.02.2021, ОСОБА_5 затверджено на посаду головного лісничого, з 24.02.2021.

Відповідно до наказу ДП «Рава-Руське лісове господарство» №56-відп. від 05.07.2021 на головного лісничого ОСОБА_5 покладено виконання обов`язків директора ДП «Рава-Руське лісове господарство» на період з 17.07.2021 до 27.07.2021, у зв`язку із відпусткою директора ОСОБА_8 .

Також, відповідно до наказу ДП «Рава-Руське лісове господарство» №03-к від 20.01.2022 на головного лісничого ОСОБА_5 покладено виконання обов`язків директора ДП «Рава-Руське лісове господарство» з 20.01.2022 до моменту закінчення лікарняного листка директора ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_5 за період виконання обов`язків директора ДП «Рава-Руське лісове господарство» був зобов`язаний здійснювати поточне (оперативне) керівництво підприємством, організацію виробничо-господарської, соціально-побутової та іншої діяльності, забезпечувати виконання завдань передбачених законодавством та статутом підприємства, тобто повною мірою користувався повноваженнями директора цього підприємства.

За проведення одного етапу рубки переформування площа суцільного вирубування не може перевищувати 0,25 гектара з розрахунку на 1 гектар площі, а обсяг деревини, що вирубується, становити не більш як 25 відсотків.

Таким чином, рубки переформування до 02.05.2024 могли проводитись виключно у одновікових чистих лісових насадженнях, з дотриманням вимог вищевказаного законодавства.

Водночас, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді головного лісничого ДП «Рава-Руське лісове господарство» та виконуючи обов`язки директора цього ж Підприємства, будучи працівником правоохоронного органу, діючи у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, перевищуючи свої повноваження, здійснив безпідставну видачу лісорубних квитків на проведення рубок «переформування-вибірковий», у різновікових та мішаних насадженнях, що привело до незаконної рубки не менше 261 (двісті шістдесят одного) дерева, шляхом їх зрізування, що спричинило тяжкі наслідки, у виді заподіяння шкоди у загальному розмірі 1 056 128, 38 (один мільйон п`ятдесят шість тисяч сто двадцять вісім) гривень 38 копійок, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді головного лісничого ДП «Рава?Руське лісове господарство» та виконуючи з 20.01.2022 обов`язки директора цього ж Підприємства, у не встановленому досудовим розслідуванням місці та час, однак не пізніше 21.01.2022, будучи працівником правоохоронного органу, з метою проведення незаконних рубок дерев на території лісового господарства, достовірно знаючи про те, що рубки переформування у різновікових та мішаних лісових насадженнях не відповідають пункту 30 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 724 (у редакції до 02.05.2024), а отже перевищуючи свої службові повноваження, при наявності у таксаційних описах Немирівського лісництва Проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Рава-Руське лісове господарство» відомостей про характеристики наявних деревостанів, як таких, що є різновіковими та мішаними насадженнями, дав вказівку підпорядкованим працівникам, які не були обізнані у його злочинному плані, підготувати всі необхідні документи для призначення проведення рубки переформування у кварталі № 15 виділ №13 Немирівського лісництва ДП «Рава?Руське лісове господарство».

Надалі, у не встановлений точно час 21.01.2022, перебуваючи в адміністративному приміщенні ДП «Рава-Руське лісове господарство», що розташоване за адресою: Львівська область, Львівський район, м. Рава-Руська, вул. В. Великого, 99, при наявності у підготовлених документах для призначення проведення рубки переформування (перелікових відомостях дерев та матеріально-грошових оцінках лісосіки) достовірних даних, що на площі 10,0 га у кварталі № 15 виділ №13 Немирівського лісництва ДП «Рава-Руське лісове господарство» знаходяться різновікові та мішані насадження, незаконно видав лісорубний квиток №103 серії ЛЬ ЛРК № 015164 від 21.01.2022 на проведення вибіркової рубки переформування на вказаній території шляхом його підписання.

Після видачі вказаного лісорубного квитка у період з 21.01.2022 по 09.12.2022 проведено незаконну рубку не менше 261 (двісті шістдесят одного) дерева породи сосна, граб, осика та береза на площі 10,0 га у кварталі № 15 виділ №13 Немирівського лісництва ДП «Рава-Руське лісове господарство» на території Яворівського району Львівської області, про що 09.12.2022 уповноваженими особами складено акт огляду місць використання лісових ресурсів.

Враховуючи зазначене, внаслідок перевищення ОСОБА_5 службових повноважень під час видачі лісорубного квитка №103 серії ЛЬ ЛРК № 015164 від 21.01.2022 заподіяно шкоду на суму 1 056 128, 38 грн., що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у перевищенні службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді головного лісничого ДП «Рава-Руське лісове господарство» та виконуючи з 20.01.2022 обов`язки директора цього ж Підприємства, у не встановлений точно час 21.01.2022, достовірно знаючи, що лісорубний квиток №103 серії ЛЬ ЛРК № 015164 від 21.01.2022 на проведення рубки переформування у кварталі № 15 виділ №13 Немирівського лісництва ДП «Рава-Руське лісове господарство» є незаконним, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи у порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», з метою проведення незаконних рубок надав вказаний лісорубний квиток уповноваженим особам ДП «Рава-Руське лісове господарство», які, у свою чергу, не були обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 та були впевнені в законності своїх дій.

У результаті цього, після отримання зазначеного лісорубного квитка уповноваженими особами ДП «Рава-Руське лісове господарство», у період з 21.01.2022 по 09.12.2022 проведено незаконну рубку не менше 261 (двісті шістдесят одного) дерева породи сосна, граб, осика та береза на площі 10,0 га у кварталі № 15 виділ №13 Немирівського лісництва ДП «Рава-Руське лісове господарство» на території Яворівського району Львівської області, про що 09.12.2022 уповноваженими особами складено акт огляду місць використання лісових ресурсів.

Враховуючи вказане, умисними діями ОСОБА_5 здійснено незаконну порубку дерев на території лісового господарства на загальну суму 1 056 128, 38 грн., що є тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які належать до категорії тяжких злочинів та за які, зокрема передбачене ч.3 ст.365 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Обгрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу, а саме: є достатні підстави, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість вчинених злочинів і покарання за такі, на думку прокурора, вже самі по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, у ОСОБА_5 наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , він проживає у безпосередній близькості до кордону із країнами ЄС. За таких обстави у сторони обвинувачення наявно достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно перетнути Державний кордон України, на ділянках знаходження важко доступних лісових масиві тощо, які належним чином можуть не контролюватись органами охорони державного кордону.

Вважає, що підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, крім того з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у позапроцесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Може знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обгрунтовуючи наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурор зазначив про те, що стаж роботи в органах лісової охорони, викладацька діяльність, наявність соціальних зав`язків у суспільстві, в тому числі з працівниками правоохоронних органів та вищими посадовими особами держави, його обізнаність про форми та методи роботи органів і підрозділів, може бути використано підозрюваним для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі і шляхом спотворення відповідних даних в матеріалах, що зберігаються у приміщеннях Львівському надлісництві філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності, та досягнення мети вчинення злочину, у якому підозрюється.

Враховуючи, що зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України, а також зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюють ОСОБА_5 , його вік та стан здоров`я, прокурор відтак вважає, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, обгрунтовуючи мотивованість заявленого розміру застави в розмірі 349 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб прокурор, покликавшись на положення ч. 5 ст. 182 КПК України щодо виключності випадку, зазначив про те, що такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Саме застава у такому розмірі, на думку прокурора, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Крім того, мотивуючи виключність випадку, а відтак необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі зазначив, що відповідно до майнового стану підозрюваного ОСОБА_5 та електронної декларації, поданої до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, останній мав грошові акти в розмірі понад 900 000 гривень, а також у власності перебували дві земельні ділянки та будинок. Відповідно до проведеного Державною екологічною інспекцією у Львівській області розрахунку розміру шкоди заподіяної незаконною рубкою дерев встановлено, заподіяння шкоди довкіллю на суму 1 056 128 (один мільйон п`ятдесят шість тисяч сто двадцять вісім) гривень 38 копійок, а тому з урахуванням виключності випадку, необхідно встановити у розмірі 349 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України та необгрунтовнаості пред`явленої підозри. У зв`язку із чим просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з утриманням під вартою у вигляді погодинного домашнього арешту. У випадку, якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запожібного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити альтернативну суму застави в розмірі, передбаченому положеннями КПК України, оскільки, на думку сторони захисту, прокурор не довів виключності випадку для застосування заявленого у клопотанні розміру застави.

Підозрюваний підтримав думку захисника та проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові у кримінальному провадженні №0000274 від 14.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 367 КК України.

26.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а також у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 246 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України. Зокрема, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 246 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме:

-актом Державної екологічної інспекції у Львівській області від 23.06.2025 №3/06/26 та відповідними розрахунками складеним за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Львівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України». Із вказаного акту вбачається порушення пункту 30 Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2007 № 724 (у редакції до 02.05.2024), в частині планування, призначення та проведення рубок переформування у ДП «Рава-Руське ЛГ» (Філії «Рава-Руське ЛГ»), у тому числі щодо видачі лісорубного квитка №103 серії ЛЬ ЛРК № 015164 від 21.01.2022;

-розрахунком розміру шкоди заподіяної незаконною рубкою дерев порід сосна, граб, бук, на площі 10,0 га у кварталі №15 виділ №13 Немирівського лісництва ДП «Рава-Руське лісове господарство», яким визначено незаконну рубку 261 (двісті шістдесят одного) дерева та заподіяння шкоди довкіллю на суму 1 056 128 (один мільйон п`ятдесят шість тисяч сто двадцять вісім) гривень 38 копійок;

-лісорубним квитком №103 серії ЛЬ ЛРК № 015164 від 21.01.2022 та матеріалами відводу (матеріально-грошовою оцінкою лісосіки, польовою переліковою відомістю дерев, акт приймання-передачі лісосіки для розробки, актом огляду місця використання лісових ресурсів);

-висновком судово-почеркознавчої експертизи від 06.12.2024 №4444-Е, яким підтверджено, що у лісорубному квитку №103 серії ЛЬ ЛРК № 015164 від 21.01.2022 в графі «Лісорубний квиток видав» особисті підписи виконані ОСОБА_5 ;

-листом Національного лісотехнічного університету від 28.01.2025 №13-65, яким зазначено що у період з 2019-2022 науковий експеримент та науковий супровід Національного лісотехнічного університету у ДП «Рава-Руське ЛГ» щодо призначення та проведення рубок переформування не здійснювався, наукові обгрунтування не видавались;

-іншими матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи зазначені слідчим в клопотанні та наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що з урахуванням обставин справи в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які належить до категорії тяжких злочинів та за які, зокрема передбачене ч.3 ст.365 К України, передбачено покарання у вигляді до 10 років позбавлення волі. Крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на грубе порушення суспільних відносин у сфері службової діяльності та довкілля. Вказані обставини в своїй сукупності підтверджують, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, є працездатною особою, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому покликання представників органу досудового розслідування та органу прокуратури в цій частині, суд вважає обгрунтованими та належно вмотивованими.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та час його вчинення (в умовах воєнного стану), а також його спрямування на підрив встановленого порядку здійснення службової діяльності та захисту довкілля, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого за погодженням з прокурором про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне визначити у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

Так, положеннями ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує як положення ч.4,5 ст.182 КПК України, а також відповідні висновки ЄСПЛ, надані при розгляді справи «Істоміна проти України».

Так, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Так, у рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цьогокодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі Суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

Відповідно до рішення від 27.06.1968 у справі «Ноймайстер проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що як сума гарантії, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції повинна бути оціненою переважно стосовно обвинуваченого і його активів, а не можливих розмірів збитків. Так, намагання прив`язати суму гарантії від затриманої особи виключно до суми збитку приписуваного йому, не відповідає ст. 5 (3) Конвенції. Гарантії, передбачені цією статтею призначені не для відшкодування збитків, а скоріше для забезпечення присутності звинуваченого на слуханні. Тож її сума повинна бути встановлена в основному шляхом посилання на нього, його активи і його відносини з особами, які повинні надати заставу, іншими словами, перспектива втрати застави чи дій проти гарантів у разі його неявки до суду буде виступати в якості достатнього стримуючого фактора, щоб розсіяти будь-яке бажання з його боку переховуватись від правосуддя.

З урахуванням наведеного вище, а також враховуючи обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у даній справі виключності випадку для призначення підозрюваному застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

А тому слідчий суддя визначаючи підозрюваному розмір застави вважає, що така має бути співмірною із матеріальним становищем особи та вчиненим ним діянням, а також наслідками, які воно спричинило чи могло спричинити, а тому суд враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, стан здоров`я, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вважає обґрунтованими та доведеними, а тому вважає за доцільне визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Покладаючи на підозрюваного відповідні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, про які зазначено у поданому клопотанні, то слідчий суддя з урахуванням обставин справи вважає, що на підозрюваного слід покласти обов`язок у вигляді «не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду», а не «не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме с. Родатичі Львівського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду», а також у вигляді «утримуватися від спілкування зі свідками та фігурантами у кримінальному провадженні №0000274 від 14.11.2023», а не «утримуватися від спілкування з працівниками Львівського надлісництва філії «Карпатський лісовий офіс» ДП «Ліси України», а також Державної екологічної інспекції у Львівській області та Державного агентства лісових ресурсів України», що відповідатиме як встановленим в ході розгляду обставинам відповідного кримінального провадження, так і не порушуватиме прав підозрюваного. Крім того, на підозрюваного не може бути покладено обовязку щодо заборони спілкування із необмеженим та неперсоніфікованим колом осіб.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає за необхідне визначити починаючи з моменту проголошення ухвали 30.06.2025 року до 26.08.2025 року включно (в межах строків досудового розслідування, які розпочалися 26.06.2025 року з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 ).

Керуючись вимогами статей 177,178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Строк дії ухвали становить починаючи з моменту проголошення ухвали 30.06.2025 року до 26.08.2025 року включно (в межах строків досудового розслідування).

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень нуль копійок).

У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та фігурантами у кримінальному провадженні №0000274 від 14.11.2023;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

В решті клопотання відмовити.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1