Справа № 626/976/25
Провадження № 1-кп/626/186/2025
БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

07 травня 2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Берестин кримінальне провадження № 0000235 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Садове Красноградського району Харківської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 перебуває у сімейних відносинах та проживає разом з дружиною ОСОБА_4 , малолітньою донькою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Красноградським районним судом Харківської області ОСОБА_5 неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї відносно дружини.

01.08.2024 року близько 06 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_4 , погрожував останній фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство, за що 12.08.2024 року постановою Красноградського районного суду Харківської області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

04.02.2025 року близько 23 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_4 , погрожував останній фізичною розправою в присутності малолітнього сина ОСОБА_7 , чим вчинив психологічне насильство, за що 12.02.2025 року постановою Красноградського районного суду Харківської області був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Таким чином, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства у відношенні дружини ОСОБА_4 , ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив, в період часу з 01.08.2024 року по 25.02.2025 року систематично вчиняв сварки, погрожував фізичною розправою, таким чином здійснював психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_4 , яке виражалось в образах, залякуванні, що призвело до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

Зокрема, ОСОБА_5 , діючи умисно, в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом словесних образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичної розправи, що призвело до психологічних страждань останньої, дестабілізації нормальної обстановки, погіршення якості життя ОСОБА_4 , що виразилось у втомі, втраті повноцінного побуту та відпочинку, втраті позитивних емоцій, наявності негативних переживань.

25 лютого 2025 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в присутності малолітніх дітей, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_4 , ображав її нецензурними висловлюваннями, на зауваження не реагував та діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_4 у невстановлений спосіб наніс останній декілька ударів руками в область тулубу, нижніх та верхніх кінцівок, чим спричинив дружині тілесні ушкодження у вигляді синців на шиї, верхніх та нижніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинивши відносно ОСОБА_4 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, які виразилися у висловлюванні нецензурною лайкою та нанесенні тілесних ушкоджень, внаслідок чого завдав шкоду психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ст.126-1 КК України як домашнє насильство умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 28 березня 2025 року.

Під час досудового розслідування 27 березня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000235 укладена угода про примирення, яка була укладена у новій редакції 07 травня 2025 року.

За умовами угоди про примирення від 07 травня 2025 року ОСОБА_5 зобов*язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України буде призначене покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік та застосовано обмежувальний захід, передбачений п.5 ст.91-1 КК України направлення для проходження програми для кривдників.

В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважала за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам діючого законодавства та нормам Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив суду, що підтримує укладену між ним та потерпілою ОСОБА_4 угоду про примирення, вину у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст.474 КПК України, які були йому роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала укладену між нею та підозрюваним ОСОБА_5 угоду про примирення, зазначивши, що угода укладена за її ініціативою, претензій матеріального характеру до останнього не має, угода є добровільною; вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 1 ст.473 КПК України, які були їй роз`яснені під час досудового розслідування, а також у підготовчому судовому засіданні судом.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про примирення, вислухавши думку прокурора, потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

З урахуванням вимог ч.ч. 1,3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були скоєні саме обвинуваченим, який в судовому засіданні визнав свою вину повністю. Вчинені ОСОБА_5 дії утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про примирення від 07 травня 2025 року, укладеної між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідають вимогам ст.471 КПК України, міра покарання, яка узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст.126-1 К України та особі ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ст.126-1 КК України.

З пояснень в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 07 травня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 із призначенням останньому узгодженої міри покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік та застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п.5 ст.91-1 КК України у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, яке в даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого та обставини справи, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 07 травня 2025 року в кримінальному провадженні № 0000235 між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду

На підставі п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати відносно ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п.5 ст.91-1 КК України у вигляді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою ст. 474 КПК України. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя