н/п 1-кс/490/3260/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

25 серпня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000194 від 14.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 31.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки«Іnfinix HOT 50» моделі «Infinix X6882», IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператору НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 13 Pro модель 23117RA68G, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, клопотань не заявляв.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у їх відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000194 від 14.08.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, місцевий мешканець м. Миколаєва - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , використовує номер мобільного зв`язку « НОМЕР_3 ».

За вказаним номером телефону зареєстрований акаунт користувача у кросплатформному месенджері «Телеграм» з ідентифікаторами «НОМЕР_9» (ID-НОМЕР_10), який з використанням вказаного облікового запису у кросплатформному месенджері «Telegram», вчиняє дії направлені на передачу представнику країни - агресора ОСОБА_5 , інформації про переміщення, рух і розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Так, 31.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва слідчим слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено вказане майно.

Постановою слідчого вказане майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 31.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки«Іnfinix HOT 50» моделі «Infinix X6882», IMEI 1: НОМЕР_1 та IMEI 2: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператору НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 13 Pro модель 23117RA68G, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1