Справа № 346/5595/24
Провадження № 1-в/346/17/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 р.м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: прокурора: ОСОБА_3 а також представника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_4 , та засудженого: ОСОБА_5 , які приймали участь у засіданні у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; місце народження: с.Радча Тисменицького району Івано-Франківської області; зареєстроване і фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 )

по кримінальному провадженню №0002225, в якому ОСОБА_5 вироком Київського районного суду м.Одеси від 15.09.2020 року (який набрав законної сили 16.10.2020) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та із застосуванням статті 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років і 6 місяців,

в с т а н о в и в:

Начальник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_7 , звернувся до суду із вказаним поданням, до якого додав матеріали особової справи засудженого (а.с.1-44 судова справа, а.с.1-148 особова справа).

Позиції учасників провадження.

Аргументи представника колонії. Вироком суду, який набрав законної сили, засудженого визнано винним у вчиненні злочину та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Але, засуджений вже відбув більше ніж три четвертих строку покарання, призначеного йому судом, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тому засудженого, умовно-достроково, слід звільнити від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, що складає 9 місяців 10 днів.

Позиція засудженого. Підтримав представника колонії, повністю визнав свою вину та хотів би все виправити. Вказав, що хоче бути зі своєю дитиною, вказував, що буде працювати щоб ще раз не попасти в установу відбування покарань.

Позиція захисника. Просив звільнити засудженого від невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі

Аргументи прокурора. Матеріали справи вказують на те, що засуджений довів своє виправлення, а тому вона не заперечувала проти задоволення подання.

Оцінка суду.

Частина 2 статті 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Разом з цим, частиною 1 статті 81 КК України встановлено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Але частиною 2 і пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України уточнюється, що умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також за умови (якщо засуджений відбуває покарання за вчинений умисний тяжкий злочин), що засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Вироком Київського районного суду м.Одеси від 15.09.2020 року (який набрав законної сили 16.10.2020) визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та із застосуванням статті 69 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років і 6 місяців. Строк відбування покарання рахується з дня фактичного затримання, а саме з 31.07.2020 року. (а.с. 31-32,34, 35-38 частини І особової справи засудженого). При цьому строк відбування покарання, правильно рахується колонією, з 31 липня 2020 року.

Також суд враховує, що ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся та акивно сприяв розкриттю злочину і добровільно відшкодував потерпілим шкоду (а.с.31-32 частини І особової справи засудженого).

І наразі, засуджений ОСОБА_5 продовжує відбувати призначене йому покарання у виді позбавлення волі, і фактично він вже відбув більше трьох четвертих частин призначеного йому покарання, оскільки кінець строку відбуття покарання: 31.01.2026р, що теж правильно обраховано колонією.

При цьому суд відзначає, що в силу положень частини 3 статті 187 України та частини 6 статті 12 КК України, з урахуванням змісту зазначеного вироку, покарання було призначено засудженому за вчинення ним умисного особливо тяжкого злочину, яким є вказаний злочини.

Тому суд погоджується з учасниками провадження у тому, що колонією доведений факт того, що засуджений ОСОБА_5 станом на дату розгляду подання судом, а також на момент його подання, дійсно фактично відбув вже більше ніж три четвертих строку покарання, призначеного йому судом, в тому числі й за вчинений ним тяжкого умисного злочину.

Як вже вказувалось судом вище, умовно-дострокове звільнення може бути застосоване виключно, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Через, що суд враховує та застосовує положення частини 1 статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України за якими, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому суд відзначає, що з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

І тому суд відзначає, що з часу знаходження в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 :

- відповідно до наряду про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, зі слідчого ізолятора до установи виконання покарань ОСОБА_5 вирішено направити для відбування покарання із ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)»(а.с. 41-42 частини І особової справи засудженого);

- відповідно до листа від 13.01.2021 року ОСОБА_5 відбуває покарання за адресою: 78250 с. Товмачик, Коломийського району Івано-Франківської області, ДУ «Коломийська виправна колонія (№41) (а.с. 35 частини ІІ особової справи засудженого)»;

- постановою про накладення стягнення встановлено, що ОСОБА_5 14.01.2021 року будучи черговим по ДКДІР згідно затвердженого графіку, відмовився виконувати законні вимоги в категоричній формі, у зв`язку із чим йому оголошено попередження (а.с. 48 частини ІІ особової справи засудженого).

- випискою з наказу від 26 січня 2021 року встановлено, що за результатами первинного психолого-педагогічного вивчення та повного медичного обстеження вирішено перевести із дільниці карантину, діагностики і розподілу до інших структурних дільниць ОСОБА_5 (а.с. 57 частини ІІ особової справи засудженого).

- випискою з наказу від 03 лютого 2021 року ОСОБА_5 переведено з відділення СПС № 3 у відділення СПС № 2 (а.с. 56 частини ІІ особової справи засудженого)

- опитувальним листом від 05.05.2022 року щодо можливості застосування статті 101 КВК України до засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній не заслуговує на застосування вищезазначеної статті, у зв`язку із чим йому відмовлено в направленні матеріалів, оскільки він не довів що стає на шлях виправлення (а.с. 70,77 частини ІІ особової справи засудженого);

- довідкою № 86 встановлено, що ОСОБА_5 в червні 2021 року відпрацював 4 людиноднів (а.с. 74 частини ІІ особової справи засудженого)

- випискою із наказу від 04 січня 2023 року ОСОБА_5 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у IV кварталі 2022 року (а.с. 82 частини ІІ особової справи засудженого).

- заявою від 09 січня 2023 року ОСОБА_5 , просив дозволити йому приймати участь в програмі диференційованого виховного впливу, а саме «Фізкультура і спорт» (а.с. 83 частини ІІ особової справи засудженого);

- заявою від 19 січня 2023 року ОСОБА_5 просив залучити його без оплати праці позачергово до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпеченням колонії продовольством (а.с. 84 частини ІІ особової справи засудженого). У зв`язку із чим 27 січня 2023 року ОСОБА_5 зараховано у робочу бригаду (а.с. 85 частини ІІ особової справи засудженого).

- заявою від 19 травня 2023 року ОСОБА_5 просив залучити його позачергово без оплати праці до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених (а.с. 87 частини ІІ особової справи засудженого). У зв`язку із чим його зараховано в робочу бригаду (а.с. 88 частини ІІ особової справи засудженого)

- випискою із наказу від 04 липня 2023 року ОСОБА_5 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у ІІ кварталі 2023 року (а.с. 95 частини ІІ особової справи засудженого).

- постановою № 183 накладено стягнення на ОСОБА_5 , оскільки останній допустив порушення режиму відбування покарання, яке полягає в тому, що 07.02.2024 року порушив правила носіння одягу встановленого законодавством зразка, у зв`язку із чим йому оголошено попередження (а.с. 99,100,101 частини ІІ особової справи засудженого).

- 10 жовтня 2023 року у зв`язку із проведенням ремонтних робіт приміщень відділень СПС, а також на прохання засуджених залучати їх позачергово без оплати праці до робіт з благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов засуджених наказано зарахувати у робочу бригаду засудженого (а.с. 105 частини ІІ особової справи засудженого).

- опитувальним листом від 04.04.2024 року щодо можливості застосування статті 82 КК України до засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній не заслуговує на застосування вищезазначеної статті, у зв`язку із чим йому відмовлено в направленні матеріалів, оскільки він не довів що став на шлях виправлення (а.с. 106,114 частини ІІ особової справи засудженого);

- заявою від 16 травня 2024 року ОСОБА_5 просив залучити його позачергово без оплати праці до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених (а.с. 116 частини ІІ особової справи засудженого).

- поданням до застосування до засудженого заходу заохочення вирішено з ОСОБА_5 достроково зняти раніше накладене стягнення (а.с. 122 частини ІІ особової справи засудженого).

- випискою із наказу від 02 липня 2024 року ОСОБА_5 оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених кримінально-виконавчим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці у IІ кварталі 2024 року (а.с. 124 частини ІІ особової справи засудженого).

- опитувальним листом від 19.09.2024 року щодо можливості застосування статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній заслуговує на застосування вищезазначеної статті (а.с. 135 частини ІІ особової справи засудженого);

- відповідно до характеристики ОСОБА_5 , від 21.04.2025 року встановлено, що останній має місце проживання. Проживав АДРЕСА_1 . Має освіту середню освіту та має кваліфікацію. Здобув професію електрогазозварник. Працевлаштований робітником на «Лісова компанія «Лаванда» м. Коломия. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній (а.с. 47-51 судової справи);

- відповідно до довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , оголошено чотири подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці ІІ кварталі 2023 року, ІІ кварталі 2024 року та IV кварталі 2022 та 2024 року (а.с. 53 судової справи);

- висновком щодо ступеня виправлення засудженого від 19.09.2024, комісія колонії дійшла одноголосного рішення про те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, а із мінімально необхідних 64 балів, він набрав 91 (а.с.7-9 судової справи);

- довідкою колонії, яка надана 22.04.2025 за підписом начальника колонії підтверджується, що ОСОБА_5 залучався до робіт без оплати праці у період з 27 травня 2024 року по 18 квітня 2025 року. Виконував ці роботи позачергово, з його ініціативи, ставився до неї добросовісно і контролю з боку адміністрації не потребував (а.с. 54-55 судової справи);

- довідкою про працевикористання засудженого № 158 встановлено, що ОСОБА_5 був працевлаштований і працював з травня 2024 року по березень 2025 року (а.с. 56 судової справи);

- перебуваючи в колонії, ОСОБА_5 закінчив у 2022 році Коломийський навчальний центр №41 і здобув професію "Електрогазозварювальник розряд 3" (а.с.58 судової справи).

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих йому колонією доказів, у їх сукупності суд констатує, що колонією доведено те, що засуджений дійсно пройшов процес позитивних змін, які вже відбулись в його особистості та вже створили у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, і своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, він вже довів своє виправлення.

При цьому, що стосується ставлення до праці суд враховує те, що засуджений залучався і до тієї праці, яка йому не оплачувалась, але з огляду на зміст частини 2 статті 81 КК України, кримінальний закон і не вимагає аби така праця мала саме оплатний характер.

Більш того, з огляду на положення частини 3 статті 6 КВК України одним з основних засобів виправлення і ресоціалізації засуджених є саме суспільно-корисна праця, яка вочевидь може мати і не оплачуваний характер. Підтвердженням чого, є і положення частини 5 статті 118 КВК за якими, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.

А встановлені судом обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_5 залучався до виконання саме таких не оплачуваних робіт і не більше двох годин на день, що підтверджував представник колонії, при цьому з власної ініціативи самого ОСОБА_5 , на постійній основі і виконував він таку роботу тривалий час і якісно.

Отже, його поведінка і ставлення до праці, які доводять, що він вже виправився, дійсно мають триваючий і системний характер а тому, подання колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від невідбутої частини покарання слід задовольнити.

Тож керуючись статтями 1-33,84-99,321,342-372,392-395,532-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)»: ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , умовно-достроково, від відбування призначеного йому вироком Київського районного суду м.Одеси від 15 вересня 2024 року, який набрав законної сили 16 жовтня 2020 року) покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, в частині не відбутого строку покарання, що складає: 9 (дев`ять) місяців 10 (десять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя : ОСОБА_1