У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1379/21

Провадження №1-кс/348/447/25

03 вересня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Надвірна заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

У с т а н о в и в :

03.09.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заявили відвід судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000899.

Свою заяву ОСОБА_3 мотивує тим, що він утримується під вартою чотири з половиною роки, а запобіжний захід не змінюється. Вважає, що даний суддя є упередженим під час ведення судового розгляду та налаштований обвинувальним ухилом щодо нього, не приймає його аргументи щодо недопустимості доказів.

ОСОБА_4 надав до суду письмову заяву, свій відвід судді ОСОБА_5 мотивував тим, що ОСОБА_5 не може брати участі у розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, мотивуючи це тим, що він знаходиться під вартою 4 роки 6 місяців і 30 днів. В ході розгляду кримінального провадження, суддя ОСОБА_5 двічі безпідставно продовжував йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою при відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження того, що ризики не зменшилися. Неодноразово просив дослідити докази, на які посилається сторона обвинувачення в своєму клопотанні про продовження строків тримання під вартою, однак суд жодного разу не досліджував ці докази в судовому засіданні. Про упередженість судді свідчить та обставина, що ОСОБА_4 не було надано клопотання про продовження строку тримання під вартою, на що він звернув увагу судді, але останній одразу оголосив перерву і надав прокурору час для вручення ОСОБА_4 клопотання. Просив клопотання про відвід судді ОСОБА_5 задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні заявленого відводу відмовити, оскільки підстав для цього не вбачається. Щодо підстави про тримання ОСОБА_3 під вартою пояснив, що він відбуває покарання по іншій справі, по цій справі йому запобіжний захід не обирався.

Інші учасники справи підтримали заявлені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відводи.

Суддя, вислухавши пояснення учасників справи, приходить до наступного.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Суддею встановлено, що позиція заявників щодо необхідності відводу судді ґрунтується на незгоді з процесуальним рішенням суду у ході розгляду кримінального провадження, зокрема, з ухвалами суду про продовження строку тримання під вартою, які, як вони вважають, є безпідставними та необґрунтованими. У зв`язку із цим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачає упередженість та обвинувальний ухил з боку головуючого судді.

При цьому, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 по даній справі запобіжний захід не обирається, оскільки він відбуває покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.10.2023 у вигляді позбавлення волі на строк 10 років.

Аргументація відводу судді ОСОБА_4 зводиться до незгоди із постановленою ухвалою суду про продовження строку дії запобіжного заходу, при цьому таку ухвалу ОСОБА_4 в апеляційному порядку не оскаржував.

Виходячи із правових норм, закріплених в ст. 75, 76 КПК України, ст. 14, 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 126, 129 Конституції України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді у справі.

Надати оцінку процесуальним рішенням судді у ході здійснення судочинства може виключно суд вищої інстанції. Сама відмова у задоволенні процесуального клопотання сторони чи рішення про задоволення такого клопотання не може бути доказом упередженості судді, однак, може бути однією з обставин, які свідчать про упередженість, за умови наявності також і інших обставин у сукупності. Таких обставин заявником не наведено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відвід головуючого судді ОСОБА_5 є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід головуючого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Надвірнянського районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Повне судове рішення складено 04.09.2025.