Справа № 126/2329/24
Провадження №11-сс/801/582/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 18 липня 2025 року,

якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем проживання АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серби Кодимського району Одеської області, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 153 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що 09.09.2024 до відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення з Чечельницького селищного центру соціальних служб, про те, що протягом року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняє сексуальне насильство відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають за адресою: АДРЕСА_3 , вказане проявляється в торканні через одяг за груди та сідниці.

За даним фактом 09.09.2024 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000427 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

16.07.2025 до ЧЧ ВП №1 ГРУП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт ст.слідчого СВ ВП №1 ГРУП ОСОБА_12 , про те, що під час досудового розслідування кримінального провадження №0000427 від 09.09.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, встановлено, що в періоди часу з листопада 2022 року по червень 2023 року, з травня 2024 року по серпень 2024 рік в АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , проживаючи спільно з ОСОБА_13 , систематично і протягом тривалого часу, повторно вчиняв насильницькій дії сексуального характеру відносно малолітньої доньки його співмешканки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За даним фактом 16.07.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000226 за ознаками злочину, передбаченого ч. 6 ст. 153 КК України.

16.07.2025 постановою прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_6 матеріали кримінального провадження №0000427 від 09.09.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 153 КК України та матеріали кримінального провадження № 0000226 від 16.07.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 6 ст. 153 КК України об`єднані в одне кримінальне провадження. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно реєстраційний номер №0000427.

17.07.2025 встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні злочину, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Серби Кодимського району Одеської області, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше не судимому,- повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 153 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_14 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

допитом малолітньої потерпілої ОСОБА_10 проведеного слідчим суддею в судовому засіданні в режимі відеоконференції у Центрі захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус);

психологічним висновком спеціаліста за результатами проведення допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого встановлено, що потерпіла відтворює обставини, місце, події спосіб вчинення кримінального правопорушення, зазначає деталі що стались до вчинення кримінального правопорушення та після вчинення. Під час допиту психоемоційний стан характеризується тривожністю, невпевненістю та зростанням психоемоційної напруги; з метою уникнення повторної ретравматизації дитини, не рекомендовано потерпілій давати показання в суді;

допитом неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , проведеного слідчим суддею в судовому засіданні в режимі відеоконференції у Центрі захисту та соціально-психологічної підтримки у процесі правосуддя дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус);

психологічним висновком спеціаліста за результатами проведення допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 в ході якого встановлено, що потерпіла відтворює обставини, місце, події спосіб вчинення кримінального правопорушення, зазначає деталі що стались до вчинення кримінального правопорушення та після вчинення. Під час допиту психоемоційний стан характеризується високим рівнем психоемоційної напруги; з метою уникнення повторної ретравматизації дитини, не рекомендовано потерпілій давати показання в суді;

допитом свідка ОСОБА_15 , яка повідомила, що її молодша сестра ОСОБА_11 неодноразові говорила їй, що колишній співмешканець її матері ОСОБА_8 неодноразово чіпляється до неї, що проявляється в торканні за груди та сідниці, вказане відбувалось коли вони спільно проживали в Чехії, а також і в с-щі Чечельник;

допитом свідка ОСОБА_13 , а саме мати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка вказала, що ОСОБА_8 вчиняв відносно неї домашнє насилля, про те, що останній вчиняв дії сексуального характеру вона дізналась від дітей, коли психолог повідомив про цей факт в поліцію.

допитом свідка практичного психолога Чечельницького селищного центру соціальних служб ОСОБА_16 , яка вказала, що під час психологічної консультації 28.07.2024 з ОСОБА_10 , остання повідомила, що до неї проявляє увагу вітчим ОСОБА_8 , поводиться вульгарно на одинці, намагається торкатися інтимних частин тіла.

допитом свідка ОСОБА_17 , яка повідомила про те, що ОСОБА_11 розповідала їй, що колишній співмешканець її матері, ОСОБА_8 торкався її через одяг за груди та сідниці;

допитом свідка ОСОБА_18 , яка повідомила, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 повідомляли їй, що ОСОБА_8 , вчиняє відносно них дії сексуального характеру, однак уже після того, як психолог звернулась з повідомленням в поліцію.

висновком експерта 33031/24-21 від 27.05.2025, відповідно до якого в поведінці ОСОБА_11 наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення нею певних подій під час проведення допиту 26.09.2025;

висновком експерта 33031/24-21 від 27.05.2025, відповідно до якого в поведінці ОСОБА_11 наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення нею певних подій під час проведення допиту 26.09.2025;

- іншими доказами в їх сукупності.

В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 , у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_8 , загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі, суспільною небезпечністю діяння, яке він вчинив, а саме тим, що кримінальне провадження стосується прав дітей, відсутністю у нього постійного місця роботи, через, що він з метою уникнення відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 з метою зімни їх показів в подальшому. Перебуваючи на волі, ОСОБА_8 може залякувати дітей, схиляти до відмови від показань, чинити психологічний тиск на потерпілих та їхню матір, з метою уникнення відповідальності.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме намагатися незаконно перетнути кордон, з метою уникнення покарання,

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_8 неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, в їх числі тяжкі, умисні, злочини, на шлях виправлення не став та відносно нього на розгляді суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ст.126-1 КК України. Окрім того, з огляду на девіантну сексуальну поведінку, спрямовану проти дітей, існує реальна загроза повторного вчинення аналогічних або інших сексуальних злочинів щодо потерпілих чи інших дітей.

З огляду на особливу тяжкість інкримінованого злочину, реальну загрозу для потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , наявність усіх наведених ризиків, застосування будь-якого іншого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , безпеки потерпілих та свідків, а також належного проведення досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 18 липня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_19 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 153 КК України. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серби Кодимського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем проживання: АДРЕСА_1 . Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 такі обов`язки: 1) прибувати до слідчого відділення Відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, а також до органів прокуратури Гайсинського району та в суд в період досудового розслідування та судового розгляду за першою вимогою; 2) не залишати місце постійного проживання будинок в АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора, або суду; 3) здати, при наявності, на зберігання до ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області особисті документи, які дають право виїзду з України. Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом визначено до 17.09.2025 включно.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті. Разом з тим, слідчий суддя приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4, ч.6 ст. 153 КК України, за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, вважав за потрібне застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для потреб досудового розслідування та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

На переконання прокурора, особлива тяжкість інкримінованого злочину, реальна загроза для потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , наявність усіх наведених ризиків, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , безпеки потерпілих, оскільки вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Також посилається на те, що слідчим суддею не враховано, що на розгляді Чечельницького районного суду перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ст.126-1 КК України.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, вказали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували щодо її задоволення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина перша статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 4 статті 194 КПК України встановлює, що, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. с) Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів вважає доведеним стороною обвинувачення наявність обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 4, 6 ст. 153 КК України, однак вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування підстав, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання. При цьому колегія суддів також ураховує, що підозрюваний ОСОБА_8 був присутній під час розгляду апеляційної скарги прокурора, у якій ставиться питання про погіршення його становища, що в свою чергу характеризує його як особу, яка не намагається переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Надаючи оцінку заявленим в апеляційній скарзі прокурора доводам, апеляційний суд приймає до уваги ту обставину, що під час апеляційного розгляду скарги прокурор не надав жодних доказів, які б дали підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати найтяжчий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Так, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_8 , не можуть бути єдиними підставами для застосування стосовно останнього найбільш суворого запобіжного заходу, а повинні оцінюватись в сукупності з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, матеріалами, які характеризують особу підозрюваного та його поведінку після вчиненого.

Колегією суддів установлено, що на час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 перебуває під нічним домашнім арештом, і стороною обвинувачення не надані відомості про невиконання ним процесуальних обов`язків, вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, зокрема незаконного впливу на потерпілих або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

Стосовно посилань прокурора на те, що 31.07.2025 до ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_8 погрожував ОСОБА_11 в нічний період часу по телефону у стані алкогольного сп`яніння, то колегія суддів зауважує наступне.

Вказане повідомлення подане ОСОБА_20 , яка є сусідкою потерпілої ОСОБА_11 та довідалася про факт імовірної погрози та розмови потерпілої з підозрюваним від свого онука. Разом з тим, відомостей за результатами перевірки вказаного звернення працівниками поліції стороною обвинувачення апеляційному суду не надано. Окрім того, колегії суддів не надано доказів про звернення самих потерпілих або їх законного представника до поліції стосовно озвучених підозрюваним ОСОБА_8 погроз чи спроб незаконного впливу на них. Не зверталися і самі потерпілі та їх законний представник до апеляційного суду з приводу висловлення підозрюваним до них погроз тощо.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що за наявності належного підтвердження таких відомостей, сторона обвинувачення не позбавлена можливості ставити питання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу з нічного домашнього арешту на тримання під вартою.

Посилання сторони обвинувачення на те, що слідчим суддею не враховано те, що на розгляді Чечельницького районного суду перебуває обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 за ст.126-1 КК України, на переконання колегії суддів, безпідставні, оскільки вказана обставина врахована слідчим суддею у сукупності із відомостями, які характеризують підозрюваного. При цьому розгляд обвинувального акта судом стосовно ОСОБА_8 ще не свідчить про його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ст.126-1 КК України.

Зрештою, мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на це, застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення та судом, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком. При цьому можливе призначення в майбутньому кримінального покарання, навіть у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, не може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та запобігти вказаним прокурором у клопотанні ризикам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не свідчать про необґрунтованість судового рішення, оскільки всім обставинам справи слідчим суддею надана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Бершадського відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 18 липня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4