Провадження № 11-сс/824/3235/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11 березня 2025 року вх. № М-10652.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишено без задоволення. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява адвоката ОСОБА_6 не містить даних про наявність об`єктивної сторони та викладу відповідних фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, зокрема які саме співробітники Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України причетні до скоєння правопорушення, та в чому саме полягали протиправні дії чи бездіяльність таких осіб, а його мотиви, наведені у скарзі, стосуються оцінки доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000063 від 06 грудня 2023 року та повинні вирішуватись судом після комплексного дослідження усіх наявних доказів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказав на незаконність оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що в порушення вимог закону його скарга була розглянута не протягом 72-годинного часу, а через 2 тижні з дня її надходження, а також за відсутності заявника, що порушує вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України. Крім цього зазначив, що неявка скаржника чи адвоката в судове засідання не може бути підставою для відмови в задоволенні скарги. Вважає, що слідчий суддя обмежився проведенням лише одного засідання 01.04.2025 року та зробив висновок про відсутність підстав для задоволення скарги без будь-якого дослідження доводів, мотивів, обґрунтувань та доказів, наведених скаржником в самій скарзі та під час судового засідання, що не відповідає ст. 94, 370 КПК України. Також вказав, що за змістом ст. 214 КПК України слідчий/прокурор чи інша уповноважена особа зобов`язані прийняти та зареєструвати заяву про вчинене кримінальне правопорушення та внести відомості до ЄРДР, тоді як направлення заяви про вчинене кримінальне правопорушення до іншого державного органу, в тому числі до підрозділу внутрішнього контролю ДБР, не передбачено, однак слідчий суддя на допущену бездіяльність щодо невнесення відомостей до ЄРДР не звернув та помилково дійшов висновку про залишення скарги без задоволення. Просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції. Крім цього, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 01.04.2025 року, оскільки копію короткого тексту оскаржуваної ухвали він отримав 01.04.2025 року, а останній 5 день на її апеляційне оскарження припав на вихідний день.

Адвокат ОСОБА_6 та уповноважена особа Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві до суду не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Їх неявка, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року колегією суддів не розглядається, оскільки апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_6 подав 07 квітня 2025 року, тобто в останній день строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді (оскільки останній день апеляційного оскарження припав на вихідний день 06 квітня 2025 року, то останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день), а отже строк на подачу апеляційної скарги не є пропущеним.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про незаконність та необґрунтованість ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року, колегія суддів зазначає наступне.

Рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував тим, що подана заява не містить даних про наявність об`єктивної сторони та викладу відповідних фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, зокрема які саме співробітники Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України причетні до скоєння правопорушення, та в чому саме полягали протиправні дії чи бездіяльність таких осіб, а мотиви, наведені у скарзі, стосуються оцінки доказів, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000063 від 06 грудня 2023 року та повинні вирішуватись судом після комплексного дослідження усіх наявних доказів.

Колегія суддів вважає, що такі висновки слідчого судді відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Аналіз указаної норми дає підстави стверджувати те, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР є не будь-яка заява чи повідомлення адресовані слідчому, дізнавачу чи прокурору, а лише та заява чи повідомлення, яка містить відповідну інформацію про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить вимог до форми та змісту заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Проте, із змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, якою регламентовано перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР, можливо зробити висновок про те, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим чи заявником, а також достатню кількість інформації, яка дає можливість здійснити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Проаналізувавши заяву адвоката ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що у цій заяві не викладені обставини, які би указували на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, що унеможливлювало виконання слідчим, прокурором вимог п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України. Із таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Ухвалене рішення ґрунтується на вимогах закону, прийняте у межах наданої слідчому судді компетенції та є належним чином вмотивованим. Слідчим суддею не було зроблено жодних висновків про відсутність складу кримінального правопорушення. Аналіз мотивувальної частини оскаржуваної ухвали дає підстави стверджувати про те, що слідчим суддею зроблені висновки щодо заяви адвоката ОСОБА_6 на предмет віднесення її до заяв, які дають підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що дійсно заява адвоката ОСОБА_6 , копія якої долучена до матеріалів судового провадження, не містить викладу обставин, які дають підстави зробити висновок про наявність кримінального правопорушення та прийняти рішення про попередню його кваліфікацію за ч. 5 ст. 361 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про те, що за змістом ст. 214 КПК України слідчий/прокурор чи інша уповноважена особа зобов`язані прийняти та зареєструвати заяву про вчинене кримінальне правопорушення та внести відомості до ЄРДР, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дійсно слідчий/прокурор/дізнавач чи інша уповноважена особа зобов`язана прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, тоді як відмова у її прийнятті та реєстрації не допускається, однак після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, слідчий/прокурор/дізнавач має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР (постанова Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що підставою для відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 стала не відсутність заявника в судовому засіданні, адже як вбачається з журналу судового засідання від 01.04.2025 року під час розгляду скарги адвокат ОСОБА_6 був присутній, а те, що подана ним заява не належить до заяв, які дають підстави для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містить викладу обставин, які б указували на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, а тому доводи апелянта в цій частині безпідставні.

Так само необґрунтованими колегія суддів вважає і доводи адвоката ОСОБА_6 про те, що слідчий суддя зробив висновок про відсутність підстав для задоволення скарги без будь-якого дослідження доводів, мотивів, обґрунтувань та доказів, наведених скаржником в самій скарзі та під час судового засідання, адже з журналу судового засідання від 01.04.2025 року вбачається, що слідчий суддя надав адвокату ОСОБА_6 можливість обґрунтувати свою скаргу, довести перед судом переконливість його тверджень, а отже розгляд скарги відбувся після всебічного та повного дослідження всіх обставин справи. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що заява про вчинене кримінальне правопорушення була направлена до іншого державного органу, зокрема до підрозділу внутрішнього контролю ДБР, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не ґрунтуються на матеріалах справи.

Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість вимог апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення. Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року, якою скаргу адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4