ВИРОК

іменем України

05.08.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000547 від 28.05.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка Дніпропетровської області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, студента Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», неодруженого, немаючого на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого у ТОВ «Безукі»,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

28.05.2025 приблизно о 08:20 годині ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2 від 14.03.2024 належить ОСОБА_6 , слідуючи із перевищенням дозволеної в межах населеного пункту швидкості, а саме зі швидкістю в межах 59.95-69.15 км/год, чим позбавив себе можливості при виникненні небезпеки для руху своєчасно знизити швидкість, або зупинити керований ним автомобіль, рухався у світлий час доби з необмеженою видимістю, по вологому асфальтобетонному дорожньому покриттю проїжджої частини вул. Сонячній Набережній м. Дніпро, яка має по три смуги для руху у кожному напрямку з дорожніми знаками 3.29 (обмеження швидкості 50 км/год), 5.38.1. та 5.38.2. і дорожньою розміткою 1.1., 1.2., 1.5. та 1.14.1 «Зебра» Правил дорожнього руху України, з боку Центрального мосту у напрямку Мерефо-Херсонського мосту в м. Дніпро.

У зазначений час, тобто о 08:20 годині 28.05.2025, по нерегульованому пішохідному переходу позначеному дорожніми знаками 5.38.1. та 5.38.2., а також дорожньою розміткою 1.14.1., в районі будівлі № 76 проїзної частини вул. Сонячна Набережна, у темпі кроку перетинав пішохід ОСОБА_7 , перед яким зменшував швидкість в крайній лівій смузі для руху автомобіль «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_8 , та у центральній смузі для руху знижував швидкість вантажний автомобіль «Mercedes Axon», державний номерний знак НОМЕР_4 , а водій ОСОБА_3 , наближаючись по правій крайній смузі руху до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід ОСОБА_7 , проявляючи кримінальну протиправну недбалість, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпеки руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не зменшив швидкість, не зупинився щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де допустив наїзд правою передньою частиною керованого ним автомобілем «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 б), 12.9 (б), 18.1, та 18.4 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. (б).: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.4.: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

п.12.9 (б).: Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

п. 18.1.: Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

п. 18.4.: Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість або зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися й можуть продовжити (відновити) рух, тільки переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створені перешкода або небезпека.»

Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: в лобній та тім?яній ділянках, ліворуч, синець, на тлі якого садно. У проекції верхнього та зовнішнього бічного краю лівої очниці синець. У лівій скроневій ділянці синець. На внутрішній поверхні верхньої губи, ліворуч, у проекції 1,2,3,4 зубів крововиливи. На передній поверхні червоної стінки, праворуч, та більше ліворуч, з переходом на попереку ділянку ліворуч, численні садна. На тлі зазначених саден, у проекції тазової та поперекової ділянок, ліворуч, у проекції між задньою паховою та середньо-ключичним лініями, синець. На передній та зовнішній бічній поверхні лівого колінного суглобу близько 8-9 саден. На зовнішній бічні поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу садно. На передній та внутрішній бічній поверхні правого колінного суглобу близько 15-16 саден. На передній та більше внутрішній бічній поверхні правої гомілки, у верхній та середній трутині, близько 9-10 саден. На внутрішній бічній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу 2 синця. На тильній та внутрішній бічній поверхні правої стопи, у проекції основи 1 пальця синець. На задній поверхні лівого ліктьового суглобу та верхньої третини лівого плеча синець. На глі зазначеного синця, у проекції ліктьового суглобу, забійну рану. На тильній та дещо внутрішній бічній поверхні лівої кисті, у проекції зап`ястя та променево-зап?ястного суглобу садно. На тильній поверхні 1 пальця лівої кисті, у проекції з?єднання дистальної та середньої фаланг садно. На задній поверхні правого променево-зап?ястного суглобу; нижньої третини правого передпліччя 5-6 саден. На тильній поверхні правої кисті, у проекції основи 1,2,3 пальців; у проекції середніх проксимальних та дистальних фаланг 1 та 2 пальців 7 саден. На внутрішній поверхні та у товщі м?яких тканин голови крововиливи: в лівій лобній та скроневій ділянках; у правій скроневій та тім?яній ділянках. Під м?якими оболонками півкуль головного мозку, на зовнішній та нижній поверхнях, подекуди вогнищеві крововиливи: в правій лобній частки; в правій скроневій та потиличній частках; на основі правої потиличної частки. У середній черепній ямці, ліворуч, з поверхні та у товщі кісток склепіння та основи черепа безуламковий перелом у вигляді ламаної лінії, довжиною близько 5 см. Правий кінець зазначеного перелому затухає у товщі пазухи основної (клиновидної) кістки; лівий перетинає крило зазначеної кістки та затухає у товщі лускатої частини скроневої та тім?яної кісток ліворуч. Ушкодження (розчавлення правого наднирника. Ушкодження печінки: х поверхні та у товщі правої частки печінки, на верхній (діафрагмальній) її поверхні, на всьому її протязі, розташовано близько 6-7 дефектів (надривів) капсули та тканини печінки, зіркоподібної форми. З поверхні та у товщі лівої частки печінки, на нижній (вісцеральній) її поверхні, на всьому її протязі, у верхній та середній третині, ділянку розчавлення.

Праворуч, закриті переломи ребер 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер без ушкодження пристінкової плеври, які у проекції лопаткової та біля хребтової лінії. Праворуч, виявлено закриті переломи 3,4,5,6,7,8,9 ребер подекуди з ушкодженням пристінкової плеври, які розташовані у проекції між задньою паховою та середньо-ключичними лініями. Ліворуч, закриті переломи ребер 3,4,5,6,7,8 ребер без ушкодження пристінкової плеври, які розташовані у проекції між передньою пахвовою та біля грудиною лініями. Ліворуч, закриті переломи 4,5,6,7 ребер подекуди з ушкодженням пристінкової плеври, які розташовані у проекції між біля хребтовою та задньою пахвовою лініями. У проекції суглобових дисків з?єднання 4 та 5 грудних хребців закритий перелом тіл вищезазначених грудних хребців з руйнуванням суглобових дисків між ними та послідуючим ушкодженням спинного мозку. Праворуч, розрив правого крижово-клубового з?єднання, та закритий перелом правої клубової кістки, який має невизначену форму, розміром близько 20х10 см, з нерівними краями, гострокутними кінцями, який затухає у товщі кісток тазу праворуч, у проекції з?єднання клубової та лобкової кісток. У просвітку зазначеного перелому, визначається проксимальна голівка стегнової кістки. Від країв вище зазначеного перелому визначаються павутино-подібні переломи у товщі зазначеної клубової сітки, які перетинаються поміж собою. 3 поверхні та у товщі кісток тазу, ліворуч, у проекції з?єднання верхньої гілки лобкової кістки та клубової кістки, закриті уламкові, павутино-подібні переломи у вигляді ламаних ліній, які перетинаються поміж собою утворюючи декілька дрібних кісткових уламків. У товщі м?яких тканин грудної клітини, у проекції переломів ребер праворуч, крововиливи ліворуч, у проекції між біля хребтової та задньої пахвової лініями, у товщі м?яких тканин крововилив. На зовнішньої бічної поверхні лівого колінного суглобу та лівої гомілки на всьому протязі, ділянку відшарування з велико-вогнищевими крововиливами темно червоного кольору з чіткими контурами на всьому її протязі. У верхній третині лівої малогомілкової кістки та проксимальної її голівки, з поверхні та у товщі зазначеної кістки, закритий, безуламковий перелом. У проекції зазначеного перелому крововилив. На зовнішній бічній поверхні правої гомілки, у середній та нижній третині, у товщі м`яких тканин крововилив. На зовнішній бічній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу розташований крововилив На зовнішній бічній поверхні правого стегна. у нижній третині, у товщі м?яких тканин крововилив. На внутрішній бічній та частково передній поверхні правого плеча, у нижній третині, у товщі м?яких тканин крововилив. На задній та зовнішній бічній поверхні правого ліктьового суглобу та плеча, у товщі м?яких тканин крововилив .

Крововиливи у товщі м?яких тканин у ділянках переломів, під плеврою легень, епікардом, у зв?язковому апараті селезінки, печінки, брижі; нерівномірне забарвлення внутрішніх органів.

У порожнинах серця та великих судин темно-червона рідка кров. Виявлені вищеописані тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі); розділенню не підлягають та у своїй сукупності стосовно до живих осіб відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню згідно п. 2.1.1а «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України від 16.01.1995) є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті загиблого.

Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці дорожньо-транспортної пригоди, від сумісної тупої травми тіла: численних переломів кісток скелету (ребер по різним анатомічним лініям, кісток склепіння та основи черепа, тазу, грудного відділу хребта, лівої малогомілкової кістки та проксимальної її голівки) та ушкодження внутрішніх органів (головного та спинного мозку; правого наднирника, печінки); крововиливів у товщу м?яких тканин у проекції ушкоджень; закритої кровотечі у плевральні та черевну порожнини; нерівномірного забарвлення внутрішніх органів; синці та садна на голові, тулубі, кінцівках і ускладнилася шоком, що підтверджується даними судово-медичної експертизи трупа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що 28.05.2025 о 08:20 годині він керував автомобілем «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухався по проїзній частині вул. Сонячна Набережна, м. Дніпро, з боку Центрального моста в напрямок Мерефо-Херсонського моста, у крайній правій полосі смузі для руху. Рухаючись по вказаній ділянці дороги, він побачив, як вантажний автомобіль, котрий рухався в попутному напрямку, почав зменшувати швидкість, однак він не зменшив свою швидкість, і не побачив, як по пішохідному переходу зліва направо перетинав дорогу чоловік, внаслідок чого він здійснив на нього наїзд. Він не може пояснити чому так трапилося і куди він поспішав, бачив на дорозі дорожній знак, котрий встановлював обмеження швидкості. Перед зіткненням він намагався здійснити маневр, однак пригоди уникнути не вдалося. Наїзд на пішохода припав правою передньою частиною його автомобіля, а сам удар потерпілому був спричинений у праву сторону тіла. Підійшовши до чоловіка, він одразу викликав швидку допомогу та поліцію. Він дочекався усіх, місце пригоди не залишав, по приїзду працівників поліції відразу надав покази. Пішохід ОСОБА_7 загинув на місці. Всі витрати на поховання потерпілого взяла його родина. Розуміє, що ОСОБА_7 загинув з його вини. Рідні повністю відшкодували потерпілій сестрі загиблого - ОСОБА_9 спричинену матеріальну і моральну шкоду, претензій у неї до нього немає про що вона надала нотаріальну завірену заяву. Він щиро кається, дуже шкодує, що позбавив життя людини, просить суд не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, оскільки це єдиний його дохід, а якщо суд позбавить прав, він буде вимушений шукати іншу роботу.

В судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд з урахуванням пропозиції учасників судового провадження - сторони обвинувачення та сторони захисту на підставі приписів ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку і вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила кримінальне правопорушення, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно з необережності і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину визнав повністю, щиро каявся та активно сприяв розкриттю злочину, негативно оцінив вчинене ним кримінальне правопорушення, добровільно і в повному обсязі відшкодував моральну та матеріальну шкоду потерпілій стороні, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, навчається та працює де характеризується виключно позитивно, думки прокурора, потерпілої та захисту.

Суд відносить повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди до обставин, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, оскільки обвинувачений визнав свою вину, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого ним кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами; позицію потерпілої, яка просила призначити покарання ОСОБА_3 із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України та не позбавляти водійського посвідчення;позицію захисту, самого обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням до основного покарання вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обговорюючи питання про доцільність застосування до ОСОБА_3 додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами, суд зазначає, що основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а вже його додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.

Згідно з п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 зі змінами та доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ч. 1 та ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень Правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Суд, підсумовуючи зазначене, приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України у якості виховного механізму при запобіганні вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, до ОСОБА_3 має бути крім іншого застосовано таке покарання, як позбавлення права керувати транспортними засобами в межах санкції статті, враховуючи те, що вказаний злочин хоча і вчинено з необережності, однак дані дії обвинуваченого ОСОБА_3 призвели до грубого порушення чисельних пунктів Правил дорожнього руху, а саме: п. 1.3, п. 1.5, п. 2.3 (б), п. 12.4, п. 12.9 (б), п. 18.1, п.18.4, а безпосередньо порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України, який знаходиться в прямому цьому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, призвело до настання тяжких наслідків - загибель людини на пішохідному переході.

Також суд звертає увагу на те, що під час судового розгляду не було встановлено даних на підтвердження того, що діяльність ОСОБА_3 пов`язана з правом керування транспортними засобами і це є єдиним джерелом його доходу та забезпечення його існування, а зазначені стороною захисту обставини, щодо не призначення ОСОБА_3 додаткового покарання, не свідчать про можливість виправлення останнього без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, враховуючи те, що пом`якшуючі обставини на які посилається сторона захисту для незастосування до ОСОБА_3 додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, судом взято до уваги при вирішенні питання призначення основного виду покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України. Окрім того і сам обвинувачений ОСОБА_3 в суді заявив, що погоджується з грубим порушенням Правил дорожнього руху, п. 18.1, який і призвів до смерті пішохода ОСОБА_7 , не пояснюючи суду та самому собі, чому він їх порушив, та, припускає, що в подальшому його працевлаштування буде пов`язано не з керуванням транспортними засобами.

Суд акцентує увагу на тому, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 призвели до позбавлення життя людини, яке відповідно до ст. 3 Конституції України визнається найвищою соціальною цінністю та є особливим об`єктом кримінально-правової охорони. Життя людини не може бути відновлене через незворотність смерті.

Отже, на переконання суду, сторона захисту не навела докладних мотивів, з яких вона вважала можливим не призначати додаткового покарання ОСОБА_3 , а тому в даному аспекті доводи захисника про наявність у ОСОБА_3 життєвої необхідності у користуванні транспортним засобом, є необґрунтованими, зокрема без посилання на відповідні докази. Вказане узгоджується з постановою Верховного Суду від 11.03.2024 (справа № 456/24/23; провадження № 51-6559км23).

Вищевказане призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через приму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тому, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню (ухвала слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 30.05.2025) після закінчення та скасування не обиралася.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в загальній сумі 10696,80 гривень.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню (ухвала слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 30.05.2025) після закінчення та скасування не обиралася.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз, в загальній сумі 10696 (десять тисяч шістсот дев`яносто шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 30.05.2025, а саме на автомобіль марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом обов`язкового позбавлення права відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - скасувати.

Речові докази (постанови слідчого від 28.05.2025, 28.05.2025):

- автомобіль марки «Fiat Ducato», державний номерний знак НОМЕР_1 - повернути за належністю власнику ОСОБА_6 ;

- відеозапис механізму дорожньо-транспортної пригоди, котрий збережений на електронний носій - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу його зберігання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (ч. 7 ст. 376 КПК України).

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1