Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2820/25
номер провадження 1-кс/695/761/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 у справі по розгляду клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 20.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у відношенні ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу суду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 35 КПК України заяву про самовiдвiд слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 у справі по розгляду клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 20.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , передано судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні домашнього насильства, що полягає в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи. В обгрунтування підозри вказана постанова Золотоніського міськрайонного суду про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 20.09.2024 року у справі № 695/2888/24, провадження № 3/695/1780/25 ухвалена головуючим суддею ОСОБА_2 . Оскільки обставини, встановлені при розгляді справи про адміністративне правопорушення, входять до формулювання підозри і вищезазначена постанова є доказом у кримінальному провадженні, тому дана обставина може викликати сумнів у неупередженому розгляді кримінального провадження. За таких обставин її участь у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000548 від 20.05.2025 року, стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної за ст. 126-1 КК України виключається, а тому ОСОБА_2 заявила самовідвід.

У судове засідання з розгляду заяви про самовідвід суддя ОСОБА_2 не прибула.

Вивчивши матерiали заяви про самовідвід, суддя вважає, що вказана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 2, 6 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний, зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Так, Кодексом України про адміністративне правопорушення не передбачено поняття «відвід судді», «самовідвід» та порядку розгляду таких заяв. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Згідно з ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України питання про вiдвiд вирiшується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з Висновком № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він повинен бути вільним від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У чинному кримінально-процесуальному законі закріплено інститут відводу (самовідводу) судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. При цьому, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Законним є склад суду, який сформований згідно з вимогами кримінального процесуального закону щодо кількості суддів, з додержанням процедури визначення судді (колегії суддів) для конкретного судового провадження, з урахуванням відповідності суддів їх статусу і спеціальним указівкам закону щодо якостей судді, а також за відсутності обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні чи порушують правила недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні й незмінності складу суду.

Вимоги КПК України щодо законності складу суду спрямовані на забезпечення права на справедливий суд, проголошеного в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. У практиці Європейського суду з прав людини недодержання вимог щодо складу суду визнається порушенням положень п. 1 ст. 6 Конвенції про необхідність розгляду справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом. Такі порушення, зокрема, констатовані в рішеннях «Лавенс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, «Пероте Пеллон проти Іспанії» від 25 липня 2002 року, «Моїсєєв проти Росії» від 9 жовтня 2008 року, тощо.

З матеріалів клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 20.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , вбачається, що 20.09.2024 року постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 по справі № 695/2888/24 провадження 3/695/1780/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи, що суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 , як головуючий суддя брала участь під час судового розгляду по справі № 695/2888/24 провадження 3/695/1780/24 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суддя приходить до висновку про обґрунтованість заяви про самовідвід, оскільки дана обставина виключає можливість участі слідчого судді ОСОБА_2 у розгляді вищезазначеного клопотання.

Відтак, оскільки суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 вже пов`язана своїми висновками щодо наявності/відсутності обставин, на яких ґрунтується обвинувачення і відповідно у стороннього спостерігача можуть виникнути обґрунтовані сумніви в її неупередженості, суддя приходить до висновку, що заява судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 про самовідвід при розгляді клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 20.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 21, 75, 76, 80 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 при розгляді клопотання слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 20.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1