УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2025 р. Справа № 596/905/25

Провадження № 1-кп/596/214/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Гусятинського районного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та під час трансляції з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, клопотання захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 27 грудня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Гусятинського районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.426 КК України.

Прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів з визначенням розміру застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 грн. Посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у не направленні військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати, що заподіяло істотну шкоду, вчинені в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426 КК України.

30.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті та визначено заставу у розмірі 4 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 112 000,00 грн. 25.02.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 28.03.2025 та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3964 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 12 002 992 гривні. 25.03.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 23.05.2025 та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3964 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 12 002 992 гривні.

20.05.2025 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено до 28.06.2025 та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3500 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 10 598 000 гривень.

25.06.2025 року слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 грн.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати. Метою продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від суду, враховуючи що кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.426 КК України, що інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що в силу своєї професійної обізнаності, обіймаючи раніше посаду командира військової частини НОМЕР_1 , обвинувачений зможе знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в тому числі рапорти військовослужбовців та інші документи про факти вчинення відносно них кримінальних правопорушень;

-незаконно впливати на свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження, враховуючи те, що ОСОБА_4 , з огляду на тривалий час проходження військової служби у Збройних Силах України, в тому числі на керівних посадах, має стійкі зв`язки у вказаному військовому формуванні, які може використати для незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу, примушування чи іншого тиску чи впливу з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні на стадії судового розгляду;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, ОСОБА_4 може сприяти іншим невстановленим особам, які приймали участь у вчиненні кримінального правопорушення, шляхом повідомлення їм інформації, яка стала йому відомою у зв`язку з набуттям статусу обвинуваченого та реалізацією передбачених законодавством відповідних процесуальних прав;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовується тим, що бажаючи уникнути передбаченого кримінальним законом покарання за вчинення тяжкого злочину, ОСОБА_4 буде намагатися переховуватися від суду, у зв`язку з чим скоїть інші тяжкі кримінальні правопорушення, насамперед ті, які пов`язані з ухиленням від проходження військової служби, вчинені в умовах воєнного періоду, зокрема ст. 408 КК України.

На переконання прокурора, застосувати більш м`які запобіжні заходи до обвинуваченого неможливо, тримання під вартою є єдиним виключним і достатнім запобіжним заходом який зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду справи.

В судовому засіданні прокурор підтримав вищевказане клопотання з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з строком на 60 діб. Зазначив, що наявні в клопотанні про продовження строку тримання під вартою посилання на статус ОСОБА_4 як підозрюваного є опискою.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 заперечили щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Посилаються на те, що клопотання необгрунтоване, наявність зазначених ризиків не доведена. Визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для обвинуваченого, враховуючи матеріальний стан обвинуваченого, членів його сім`ї та близьких родичів, стан здоров`я. Просять в задоволенні клопотання прокурора відмовити та змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, а саме, з 23 год 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на обвинуваченого обов`язки не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у вказаний час.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, які стосуються розгляду клопотань, приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до приписів чч.1,2,3 ст.331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Враховуючи положення ч.ч.1,3,4,5 ст.199 КПК України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а також встановити, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження, зокрема підготовчого провадження, метою якого відповідно до глави 27 КПК України є вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

Оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також критерії, визначені у статті 178 КПК України, та ризики, передбачені пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України і які встановлені ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 23.08.2025 включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 та одночасно визначено заставу для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у сумі 3 028 000 грн. Покладено, в разі внесення застави, обов`язки визначені ч.5 ст.194 КПК України, терміном до 23.08.2025 включно.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії" "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Як встановлено, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.

Під час вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім встановлених ризиків, судом враховано обставини, визначені ст.178 КПК України. Відомостей, які б вказували на неможливість утримування обвинуваченого під вартою, на даний час не здобуто.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що на даному етапі судового провадження лише винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується обвинуваченому, є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки, дозволить під час судового розгляду запобігти ризикам.

При цьому, застосований запобіжний захід до обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, питання про продовження якого розглядається, не є безальтернативним, оскільки ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 25.06.2025 року визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 грн. Європейський суд з прав людини в справі Боротюк проти України (Borotyuk v. Ukraine) (заява № 33579/04, рішення від 16.03.2011 року) звернув увагу на те, що: 62. Доводи за і проти звільнення з під варти не повинні бути загальними й абстрактними. У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів. Разом з тим розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ст.182 КПК України).

Судом враховується майновий та сімейний стан обвинуваченого, також те, що з 30.12.2024 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті з визначенням застави, яка не внесена у зв`язку з непомірним її розміром для обвинуваченого, на що посилається сторона захисту.

Тому, беручи до уваги викладені вище обставини, суд вважає за необхідне зменшити розмір застави, визначеної ОСОБА_4 як альтернативний запобіжний захід ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 25 червня 2025 року (№757/29756/25-к) до 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень із покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. А саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;-утримуватися від спілкування із військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;-носити електронний засіб контролю.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 домашнього арешту в певний період доби не зможе забезпечити запобігання наявним ризикам та виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, тому з врахуванням наведеного в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 197, 314, 331, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 17 жовтня 2025 року.

Зменшити розмір застави, визначеної ОСОБА_4 як альтернативний запобіжний захід ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 25 червня 2025 року (№757/29756/25-к) до 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 000 (один мільйон п`ятсот чотирнадцять тисяч) гривень.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: -не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; -повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; -утримуватися від спілкування із військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю. Строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити до 17 жовтня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали суду вручити учасникам кримінального провадження та направити в ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відому та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_8