Справа № 629/2726/23
Номер провадження 1-кс/629/1033/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

05.06.2025 ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи №629/2726/23, номер провадження 1-кс/629/1019/25 по кримінальному провадженню №0000394 від 01.05.2023 за ч.2 ст.190 КК України. В обґрунтування заяви ОСОБА_3 вказав, що суддя ОСОБА_4 при розгляді судових справ, порушуючи законодавство, умисно не виконує тривалий час та перешкоджає виконанню судового акта - ухвали Харківського апеляційного суду від 30.03.2023, умисно перешкоджає розгляду судових справ по кримінальному провадженню № 0000394 за ч.2 ст. 190 КК України від 01.05.2023, що є активними діями, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання. Таким чином, неможливо розраховувати від слідчого судді ОСОБА_4 на справедливий, незалежний, неупереджений суд та на захист інтересів потерпілого ОСОБА_3 в суді. Тобто наявні обставини, що викликають сумнів в неупередженості, об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву про відвід слідчого судді та просив її задовольнити, посилаючись на недовіру слідчому судді ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Суддя ОСОБА_4 був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань та пояснень від нього не надходило.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Нормами КПК передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, передбачений ст.ст. 75,76 КПК України.

Згідно ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Положеннями ст.80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Суд вважає, що зазначені ОСОБА_3 обставини жодним чином не свідчать про упередженість або необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_4 .

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного"; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі " Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі N 5 - 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року, у справі N 5 - 15п12).

З доводів заявника не простежується жодної залежності чи взаємозв`язку, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість чи необ`єктивність судді.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що прийняття слідчим суддею рішень, які не подобаються заявнику не є підставою для відводу слідчого судді, суд вважає, що відсутні обставини, що виключають участь судді при розгляді вищевказаної скарги та обставини, які б свідчили про їх наявність у заявленому відводі відсутні, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5