ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/1596/25
Провадження №1-кп/505/681/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Подільськ кримінальне провадження № 0000148, відомості про яке 21.02.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, навідника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судом обставини кримінального правопорушення, з врахуванням визнання недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються (ч. 3 ст. 349 КПК України)

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.01.2024 № 9 солдат ОСОБА_6 зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія 1 механізованого взводу 2 механізованої роти вказаної військової частини.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.02.2024 № 32, ОСОБА_6 призначений на посаду навідника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 у військовому звані «солдат».

Відповідно до ст. 19, 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з ст. 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, Законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Разом з цим, солдат ОСОБА_6 , всупереч зазначених вимог законодавства вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме ОСОБА_8 , з яким раніше склалися особисті неприязні відносини, за наступних обставин.

21.02.2025 близько 18 години, ОСОБА_6 разом із своїм рідним братом ОСОБА_9 та іншими спільними знайомими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вживали спиртні напої в будинку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . Під час розлиття спиртних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 розпочалась словесна сварка, яка переросла в бійку.

Для уникнення подальшої конфліктної ситуації, ОСОБА_6 у супроводі ОСОБА_11 , вийшов з будинку та прямував додому останнього, щоб там лягти спати.

Однак, ОСОБА_8 після сварки, яка переросла в бійку, будучи невдоволеним словесними образами ОСОБА_6 , наздогнав його на проїзній частині біля житлового домоволодіння АДРЕСА_2 та наніс йому один удар правою рукою в область голови.

У свою чергу ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи невдоволеним поведінкою ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, будучи обуреним застосуванням насильства з боку ОСОБА_8 , діючи із мотивів помсти за нанесення ударів, маючи прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, витягнув з правої кишені одягненого на собі верхнього одягу предмет, який має колючо ріжучі властивості, тримаючи його у правій руці, наніс ним не менше двох ударів в область живота ОСОБА_8 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого колото різаного поранення черевної порожнини, що ускладнилось розвитком внутрішньочеревної кровотечі (1400 мл.), яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

1.1 Статті (частини статті) Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Суд, з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

3. Висловлена обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником, потерпілим, прокурором у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю за викладених в обвинувальному акті обставин, зазначив що розкаюється з приводу скоєного та в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2025 близько шостої години вечора разом із братом ОСОБА_9 та іншими спільними знайомими, серед яких був ОСОБА_8 , вживали спиртні напої в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 надав показання, що між ним та потерпілим у той вечір виник конфлікт, під час якої ОСОБА_8 першим застосував фізичну силу, наніс удар йому в голову. Після цього ОСОБА_6 з метою не загострення ситуації вирішив вийти з помешкання на вулицю, аби не залишатись в одному приміщенні із ОСОБА_8 . Проте ОСОБА_8 , наздогнав його на вулиці на проїзній частині біля житлового будинку № 56 та знову наніс йому один удар правою рукою в область голови, внаслідок чого вдвох, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , впали на дорогу та ОСОБА_6 витягнув з правої кишені предмет, який має колючо ріжучі властивості, який був брелком, правою рукою наніс в нижню праву частину живота потерпілого два удари.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 надав показання, відповідно до яких, він 21.02.2025 у місті Подільськ за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , за участі обвинуваченого та інших осіб розпивав алкогольні напої. В якийсь момент, близько 18 год. між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт через вживання нецензурної лексики ОСОБА_6 щодо потерпілого та його родичів. Обурений зазначеними висловлюваннями потерпілий ОСОБА_12 стільцем вдарив по голові ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_6 покинув будинковолодіння та вийшов на дорогу поруч із будинком. ОСОБА_12 наздогнав ОСОБА_6 та наніс йому удар рукою в голову, наслідок чого вдвох, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , впали на дорогу. Потім ОСОБА_12 почув біль в нижній лівій частині живота, побачив кров. Хтось викликав швидку допомогу, в цей момент ОСОБА_6 просив вибачення.

Щодо міри покарання ОСОБА_12 висловив позицію, що ОСОБА_6 , зважаючи на те, що з 22.02.2025 перебуває під вартою поніс покарання за злочин, на даний час йому вибачив, просив не застосовувати реальну міру покарання, у разі можливості звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_7 просила із врахуванням пом`якшуючих обставин, визнання винуватості, активного сприяння розкриттю злочину зі сторони обвинуваченого, із врахуванням того, що обвинувачений намагався уникнути конфлікту, завдання перших тілесних ушкоджень зі сторони потерпілого, намагання ОСОБА_6 уникнути конфлікту, та заподіяння тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 ОСОБА_8 за обставин, коли ОСОБА_6 намагався уникнути подальшого розвитку конфлікту та вже покинув приміщення житлового будинку, просила призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання із визначенням іспитового строку 1 рік.

Прокурор ОСОБА_5 просив визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

4. Досліджені та проаналізовані безпосередньо у судовому засіданні письмові докази у кримінальному провадженні, процесуальні рішення, документи та матеріали, які подані стороною обвинувачення та документи, що характеризують особу, надані стороною захисту, впродовж судового розгляду кримінального провадження

Судом досліджено процесуальні рішення, документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення, органом пробації, а саме:

- військовий квиток серії НОМЕР_2 (бланк НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 є водієм у військовій частині НОМЕР_1 від 09.01.2024 у званні рядовий, мобілізаційне розпорядження ОСОБА_6 отримано 01.09.2023;

-вимога про надання інформації про судимість обвинуваченого ОСОБА_6 № 66/3705 від 22.02.2025, на звороті якої міститься інформаційна довідка № 2-22022025/51025 від 22.02.2025, згідно якої відомостей щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 немає;

- інформація КПН «Ананьївська багатопрофільна міська лікарня Ананьївської міської ради» № 85 від 06.03.2025, надана у відповідь на запит старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , щодо неперебування на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра обвинуваченого ОСОБА_6 ;

- інформація Виконавчого комітету Подільської міської ради Подільського району Одеської області № 07-14-347/1047 від 10.03.2025, відповідно до якої стосовно ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на адресу органу місцевого самоврядування скарги не надходили;

- службова характеристика за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , згідно якої ОСОБА_6 за час проходження служби до виконання обов?язків ставиться відповідально, керівні документи знає твердо, користується ними у повсякденній діяльності. Не працює над удосконаленням своїх професійних знань, задовільно орієнтується й вміло діє у складних обставинах, робить вірні висновки та приймає обґрунтовані рішення, здатний розібратись в суті питання та виділити головне, здатний критично оцінювати свою діяльність, вимогливий до себе, в своїй роботі завжди дотримується законності;

- медична характеристика № 1844 від 17.03.2025 надана військовою частиною НОМЕР_1 , відповідно до якої ОСОБА_6 порушень та вад здоров`я немає;

- ухвала слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2025, справа № 505/639/24, провадження № 1-кс/505/535/2025, про накладення арешту у цьому кримінальному провадженні на: куртку зимову чорного кольору, светр зеленого кольору з плямою бурого кольору, штани синього кольору з плямою бурого кольору, кофту сірого кольору з написом «SLV» з плямами бурого кольору, чоловічу куртку темного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічі штани чорного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічий светр чорного кольору з написом «Caesar», зі слідами бурого кольору та механічними пошкодженнями, та чоловічу кофту з капюшоном, чорного кольору, з написом білого кольору, зі слідами бурого кольору;

- ухвали слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2025 та від 17.04.2025 у справі № 505/639/24, провадження № 1-кс/505/534/2025, № 1-кс/505/717/2025, про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою до 21.04.2025 та 22.05.2025;

- постанови від 22.02.2025 та 23.04.2025 старшого слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні: кофти сірого кольору з написом «SLV», куртки зимової чорного кольору, штанів джинсових синього кольору, светру зеленого кольору, чоловічої куртки чорного кольору, кофти чорного кольору з білим малюнком та штанів чорного кольору, медичної карти стаціонарного хворого № 1510/371/99/376 від 28.02.2025 потерпілого ОСОБА_8 , вилученої в КНП «Подільська міська лікарня ПРПРОО»;

- протокол затримання ОСОБА_6 від 22.02.2025, відповідно до якого затримання обвинуваченого здійснено о 00 год. 02 хвилини 22.02.2025;

-досудова доповідь Подільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, надіслана супровідним листом № 2494/28/21-25 від 07.07.2025, згідно якої, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_15 є середній. Висновок органу пробації про можливість виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк: можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства, за умови залучення його до заходів, пов`язаних із здійсненням нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, із доцільністю застосування конкретних обов?язків для даної особи, відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки».

5. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви призначення покарання

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , встановлено, що він є ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с. Гандрабури Ананьївського району Одеської області, громадянином України, з середньою освітою, не одруженим, на утримання має неповнолітню дитину, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимим, військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, навідником 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст. 50, 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно з ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, його вік, поведінку особи після вчинення кримінального правопорушення, позицію потерпілого, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема до обставини, які пом`якшують покарання, згідно із ч. 1 ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Також на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, відповідно до якої при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, визнає пом`якшуючою обставиною те, що обвинувачений спершу зазнав фізичного впливу зі сторони потерпілого, намагався уникнути конфлікту, покинув будинковолодіння де знаходився потерпілий, й вже після повторного застосування фізичного впливу зі сторони потерпілого наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

До обставин, які обтяжують покарання відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 мінімально можливе покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Інші види покарання санкцією ч. 1 ст. 121 КК України не передбачено.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому у вказаному конкретному випадку суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані, тобто у зв`язку з відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

5.1. Оцінка висновку досудової доповіді

Суд звертає увагу, що відповідно до приписів кримінального процесуального законодавства, досудова доповідь, складена уповноваженим органом пробації, має рекомендаційний характер і слугує джерелом додаткової інформації для всебічної оцінки особи обвинуваченого. Висновки, що містяться в досудовій доповіді, не є обов`язковими для суду та підлягають критичному аналізу з урахуванням сукупності матеріалів кримінального провадження.

Суд реалізує дискреційні повноваження щодо призначення покарання, виходячи зі ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, а також інших релевантних чинників, які мають значення для вирішення питання щодо доцільності застосування до особи покарання, пов`язаного чи не пов`язаного з позбавленням волі.

У даному кримінальному провадженні суд поділяє висновки, викладені у досудовій доповіді щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства. Суд враховує відсутність скарг зі сторони органу місцевого самоврядування, на території якого проживає обвинувачений, відсутність обставини притягнення ОСОБА_6 у минулому до кримінальної відповідальності (вчинення злочину вперше), характеристику стосовно ОСОБА_6 за місцем несення служби.

5.2. Рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_6 призначеного покарання

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченим ОСОБА_6 призначеного покарання суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років визначити, із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, обставин даного кримінального провадження, особи обвинуваченого, який беззаперечно в повному обсязі під час допиту в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненому, а також зважаючи на позицію потерпілого, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, покласти на нього передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченого від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою впродовж іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб останній довів своє виправлення, а покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

7.1. Мотиви прийняття рішення щодо застосованих заходів забезпечення кримінального провадження

Відповідно до ст. 369, 374 КПК України у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення, в тому числі запобіжних заходів до набрання вироком законної сили, та мотиви його ухвалення.

Станом на 09.07.2025 стосовно обвинуваченого діє запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою суду від 20.05.2025 до 18.07.2025 включно.

Прокурором у судовому засіданні 09.07.2025 подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу на строк 60 днів, із посиланням на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , зазначає про необхідність запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, прокурор зазначає про факт не перебування на утриманні неповнолітніх дітей у обвинуваченого, що не відповідає обставинам справи, оскільки у обвинуваченого є дитина ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зазначено захисником обвинуваченого та підтверджується рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.02.2014, справа № 385/234/14-ц, відповідно до якого з обвинуваченого на утримання неповнолітньої дитини стягуються аліменти.

Також, сторона обвинувачення посилається на обставину непрацевлаштованості обвинуваченого, в той час як ОСОБА_6 є військовослужбовцем за мобілізацією, обставина перебування ОСОБА_6 у статусі «самовільно залишив військову частину», про яку прокурор зазначає у клопотанні, не підтверджена жодним доказом, які надані суду та досліджені в ході судового розгляду.

Можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні, на переконання суду, у цій справі станом на час розгляду клопотання виключається, зважаючи час розгляду клопотання після завершення стадії судового розгляду щодо з`ясування обставин та перевірки їх доказами, а також прийняте рішення про дослідження доказів, в порядку визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, позицію обвинуваченого щодо беззаперечного визнання винуватості та визнання обставин справи, встановлених на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак, у цій справі суд вважає недоведеною обставину неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, та доходить висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, із покладенням на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5, 6 ст. 194 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, слід скасувати арешт, накладений:

- ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2025, справа № 505/639/24, провадження № 1-кс/505/535/2025, на: куртку зимову чорного кольору, светр зеленого кольору з плямою бурого кольору, штани синього кольору з плямою бурого кольору, кофту сірого кольору з написом «SLV» з плямами бурого кольору, чоловічу куртку темного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічі штани чорного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічий светр чорного кольору з написом «Caesar», зі слідами бурого кольору та механічними пошкодженнями, та чоловічу кофту з капюшоном, чорного кольору, з написом білого кольору, зі слідами бурого кольору.

7.2. Вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні

При вирішенні питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд керується положенням п. 4, 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, відповідно до яких майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, та документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання:

-знищити речові докази: куртку зимову чорного кольору, светр зеленого кольору з плямою бурого кольору, штани синього кольору з плямою бурого кольору, кофту сірого кольору з написом «SLV» з плямами бурого кольору, чоловічу куртку темного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічі штани чорного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічий светр чорного кольору з написом «Caesar», зі слідами бурого кольору та механічними пошкодженнями, та чоловічу кофту з капюшоном, чорного кольору, з написом білого кольору, зі слідами бурого кольору.

-зберігати в матеріалах кримінального провадження, які перебувають у сторони обвинувачення, речовий доказ: медичну карту стаціонарного хворого № 1510/371/99/376 від 28.02.2025 потерпілого ОСОБА_8 вилучену в КНП «Подільська міська лікарня ПРПРОО».

7.3 Вирішення інших питань

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільні позови не пред`являлися, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись наведеним, а також ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. 50, 63, 65 - 67, 121 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Подолання агресивної поведінки".

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

В строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 22 лютого 2025 року до 09 липня 2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звільнити ОСОБА_6 з під варти в залі суду негайно.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_6 що в разі невиконання ним покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, після набрання вироком законної сили, скасувати арешти, накладений:

- ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2025, справа № 505/639/24, провадження № 1-кс/505/535/2025, на: куртку зимову чорного кольору, светр зеленого кольору з плямою бурого кольору, штани синього кольору з плямою бурого кольору, кофту сірого кольору з написом «SLV» з плямами бурого кольору, чоловічу куртку темного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічі штани чорного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічий светр чорного кольору з написом «Caesar», зі слідами бурого кольору та механічними пошкодженнями, та чоловічу кофту з капюшоном, чорного кольору, з написом білого кольору, зі слідами бурого кольору.

На підставі п. 4, 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, після набуття вироком суду законної сили:

-знищити речові докази: куртку зимову чорного кольору, светр зеленого кольору з плямою бурого кольору, штани синього кольору з плямою бурого кольору, кофту сірого кольору з написом «SLV» з плямами бурого кольору, чоловічу куртку темного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічі штани чорного кольору зі слідами бурого кольору, чоловічий светр чорного кольору з написом «Caesar», зі слідами бурого кольору та механічними пошкодженнями, та чоловічу кофту з капюшоном, чорного кольору, з написом білого кольору, зі слідами бурого кольору.

-зберігати в матеріалах кримінального провадження, які перебувають у сторони обвинувачення, речовий доказ: медичну карту стаціонарного хворого № 1510/371/99/376 від 28.02.2025 потерпілого ОСОБА_8 вилучену в КНП «Подільська міська лікарня ПРПРОО».

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_17