Провадження №: 1-кп/752/1167/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2025 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003336 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровськ, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , розлучена, працює в стоматологічній клініці «Смайл», має вищу освіту, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року),

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

встановив:

Так, ОСОБА_3 познайомилась з потерпілим ОСОБА_10 та домовилась з ним про продаж зареєстрованого на її ім`я автомобіля, а саме: «BMW Х3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий, VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 за 24 тисячі доларів США.

Після чого, ОСОБА_3 30.04.2020 року в денний час доби, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в м. Києві по вул.Передова, буд. 19 біля приміщення «Банк Січ» умисно, протиправно, приховуючи від потерпілого, що вищевказаний автомобіль є спільно нажитим майном і перебуває у її спільній власності з колишнім чоловіком та між колишнім подружжям існує спір щодо спільного майна, а також передбачаючи, що потерпілий не зможе за час перебування у нього автомобіля його перереєструвати на себе у зв`язку з закриттям Сервісних центрів МВС України відповідно до Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, відповідно до якої на всій території України запроваджено карантин з 12.03.2020 року по 20.05.2020 року, надала ОСОБА_10 розписку від 30.04.2020 року про те, що вона продає останньому свій автомобіль BMW Х3, 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий, VIN: НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , що розрахунок за автомобіль проведено в повному обсязі, а також те, що вона не має ні до кого претензій у зв`язку з вчиненим правочином. Тим самим ОСОБА_11 заволоділа шляхом обману грошовими коштами потерпілого. Після передачі ОСОБА_10 грошових коштів на автомобіль, ОСОБА_3 передала йому оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , сам автомобіль та код від сигналізації «Беніш Україна», при цьому повідомила представників «Беніш Україна» про продаж автомобіля та попросила їх перевести телефонну сигналізацію на ім`я та номер телефону потерпілого. Також ОСОБА_3 оформила посвідчену у приватного нотаріуса ОСОБА_12 довіреність від 30.04.2020 року, якою уповноважила ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розпоряджатися автомобілем «BMW X3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , у тому числі, продати на умовах самостійно визначених ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зокрема, з правом, яке наведене у довіреності жирним шрифтом «перереєструвати, зняти транспортний засіб з обліку, одержати номерний знак для разових поїздок, поставити на облік».

Після цього, 15.05.2020 року під час спроби переоформлення транспортного засобу на своє ім`я, потерпілий ОСОБА_10 дізнався, що на машину накладено заборону на відчуження ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2020 року.

В подальшому ОСОБА_3 з метою повернення у своє користування транспортного засобу та подальшого утримання у себе раніше отриманих від потерпілого шляхом обману грошових коштів, усвідомлюючи відсутність факту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, 02.12.2022 року повідомила орган досудового розслідування, а саме відділення поліції № 8 Дніпропетровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про скоєння щодо неї шахрайських дій, а саме незаконного заволодіння транспортним засобом з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Однак після відмови працівників поліції у внесенні відповідних відомостей в ЄРДР, ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність начальника ВП №8 Дніпропетровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо внесення відомостей в ЄРДР. Після чого ухвалою від 06.12.2022 року слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області задоволено скаргу ОСОБА_3 , а уповноважену особу ВП № 8 Дніпропетровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області зобов`язано внести відомості до ЄРДР.

В результаті чого, відділенням поліції № 8 Дніпропетровського РВП ГУНП у Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000628, відомості про яке внесено 14.12.2022 року.

В межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000628, розпочатого на підставі завідомо неправдивого повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_3 , автомобіль «BMW Х3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 оголошено у розшук та вже 16.01.2023 року вилучено у м. Вінниця з володіння дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_15 , яка на той час керувала ним.

В подальшому ОСОБА_3 після заволодіння шляхом обману грошовими коштами потерпілого, з метою повернення раніше проданого автомобіля і при цьому утриманні грошових коштів потерпілого, подає клопотання до Голосіївського районного суду м. Києва про повернення тимчасово вилученого майна, а саме вищезазначеного автомобіля, аргументуючи своє клопотання тим, що вона є його власником, оскільки він зареєстрований на її ім`я та тим, що на транспортний засіб не накладено арешт, а тому він підлягає поверненню. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва клопотання було задоволено, а слідчого Голосіївського УП ГУ НП м. Києва зобов`язано повернути транспортний засіб ОСОБА_3 . В подальшому, на виконання вищевказаної ухвали слідчий віддав автомобіль «BMW Х3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3 на зберігання.

Так, ОСОБА_3 шляхом обману, під приводом продажу свого транспортного засобу заволоділа грошовими коштами ОСОБА_10 , чим спричинила матеріальну шкоду останньому у розмірі 24000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2020 року складало 647313 гривень).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року), а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах та злочин передбачений ч. 1 ст. 383 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року), а саме завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на утримання раніше отриманих шляхом обману грошових коштів ОСОБА_10 у розмірі 24000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2020 року складало 647313 гривень) з метою повернення раніше проданого ОСОБА_10 транспортного засобу «BMW Х3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , у зв"язку із судовими спорами щодо нього з її колишнім чоловіком, усвідомлюючи відсутність факту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, прийшла до відділення поліції №8 Дніпропетровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою надання неправдивих показань органу досудового розслідування. Так, 20.12.2022 року ОСОБА_3 у приміщенні службового кабінету слідчого № 20 ВП №8 Дніпропетровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, будучи письмово попередженою про кримінальну відповідальність у протоколі допиту потерпілого, згідно з ст. 384 КК України, що підтверджується підписом ОСОБА_3 у протоколі допиту, надала завідомо неправдиві показання в рамках кримінального провадження № 0000628 від 14.12.2022 року, а саме, пояснила, що ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зловживаючи її довірою вчинили щодо неї шахрайські дії та заволоділи належним їй на праві власності вищевказаним транспортним засобом, що не відповідає дійсності.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 384 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року), а саме завідомо неправдиве показання потерпілого надане органу, що здійснює досудове розслідування.

Допитана в суді обвинувачена ОСОБА_3 показала, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_11 з 25.08.2012 року по 04.11.2019 року. 23.03.2016 року в м.Дніпро придбала автомобіль «BMW Х3» за свої гроші і користувалась цим автомобілем. Вказала, що після розлучення будь-яких спорів між нею та ОСОБА_16 про поділ автомобілів не було. Приблизно в середині травня 2020 року вирішила продати автомобіль «BMW Х3», так як була вимушена утримувати та лікувати двох дітей. Вказала, що знайомі порекомендували їй чоловіка на ім`я ОСОБА_17 , який зможе допомогти у продажі. Десь в кінці травня 2020 року їй зателефонував ОСОБА_17 та сказав, що необхідно їхати в м. Київ для продажу автомобіля, оскільки так буде вигідно і вони запланували спільну поїздку. 30.04.2020 року будучи вже у м. Києві на майданчику з продажу автомобілів до неї підійшов ОСОБА_17 з невідомими їй чоловіками та сказав, що один з них є покупцем, після чого автомобіль був оглянутий та покупцем було прийнято рішення про купівлю «BMW» за 16500 доларів США, на що вона та ОСОБА_17 погодились. Вказала, що потім вони разом поїхали до нотаріуса, де вона дізналась що покупцем є ОСОБА_10 і де їй було повідомлено, що наразі неможливо здійснити переоформлення будь-якого транспортного засобу у зв`язку із закриттям Сервісних центрів МВС, але вона може видати на ОСОБА_10 та ще двох осіб довіреність, що фактично буде купівлею-продажем автомобіля, на що вона погодилась. Вказала, що сам покупець запропонував їй видати довіреність. У нотаріуса ОСОБА_10 передав їй кошти у розмірі 16500 доларів США за продаж автомобіля, після чого запропонував написати розписку і диктував її текст. Вказала, що після передачі грошових коштів та написання розписки передала ОСОБА_10 авто «BMW», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобіля, код від сигналізації «Беніш Україна» після чого поїхала додому у м. Дніпро. Вказала, що станом на 30.04.2020 року автомобіль «BMW» не був предметом судових спорів, а також на ньому були відсутні будь-які заборони чи арешти. Також зазначила, що не знала, що 30.04.2020 року ОСОБА_11 направив до суду позовну заяву про поділ майна при цьому у позовній заяві він не просив поділити автомобіль «BMW». Вказала, що на початку травня 2020 року під час ознайомлення з цивільною справою дізналась, що 04.05.2020 року ухвалою суду було накладено заборону на відчуження її автомобіля за клопотанням ОСОБА_11 . Вказала, що приблизно в кінці травня їй зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що «BMW» перебуває під арештом і він не може його переоформити, на що вона сказала, що жодних дій після передачі йому автомобіля не вчиняла та запропонувала з цим питанням розібратись з ОСОБА_16 , який подав в суд документи про арешт автомобіля «BMW». Вказала, що через декілька днів до неї почав знову телефонувати ОСОБА_10 та почав вимагати повернути йому кошти за авто у розмірі 24000 доларів США, на що вона повідомила, що продавала авто за 16500 доларів США і частину коштів передала ОСОБА_11 , після чого у неї з ОСОБА_10 почався фінансовий конфлікт. Також вказала, що ОСОБА_10 з іншими особами приїжджали до неї додому та біля будинку примушували віддати грошові кошти, виражаючись при цьому нецензурною лайкою та погрожуючи арештом майна. Також вказала, що ОСОБА_10 було подано до суду заяву про стягнення солідарно з неї та ОСОБА_11 24000 доларів США, а тому вважає що в них склались лише цивільно-правові відносини та фінансовий спір. Вказала, що влітку 2022 року мали місце два адміністративних правопорушення на автомобілі «BMW», і вона сплатила за одне штраф. Щодо другого правопорушення вона дізналась, що було визнано винним ОСОБА_18 , після чого вона зрозуміла, що автомобілем користується не ОСОБА_10 та звернулась до адвоката за правовою допомогою. Через деякий час адвокат повідомив їй, що було відкрито кримінальне провадження, відповідно до якого група невстановлених осіб шахрайським способом заволоділи майном. Вказала, що всі документи в рамках того кримінального провадження від її імені підписував її адвокат. Вказала, що 16.08.2023 року у зв`язку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_10 та здійснення ДТП на цьому автомобілі, вона подала скаргу до Голосіївського районного суду м. Києва на бездіяльність слідчого з проханням повернути їй авто «BMW», вказала, що після передачі їй авто на зберігання від ОСОБА_10 почались численні телефонні дзвінки і погрози, у зв`язку з чим вона передала автомобіль ОСОБА_10 . Вказала, що не мала жодного умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману. Також вказала, що звернулась до суду про повернення собі автомобіля лише після: подачі ОСОБА_10 позовної заяви; вчинення невідомою особою на цьому авто ДТП; блокування її банківських карток в рамках виконавчого провадження за порушення ПДР України: оплати адміністративних штрафів та витрат пов`язаних з виконавчою службою. Підтвердила, що намагалась вже продати авто «BMW» 29.04.2020 року, однак їй завадив чоловік, оскільки вона повідомила його завчасно про продаж, а він завадив цьому.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченою, хоча остання фактично не заперечую, натомість підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті та вироку суду за виключенням умислу на вчинення вказаних вище злочинів, вина останньої підтверджується дослідженими судом безпосередньо доказами, наданими стороною обвинуваченя.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 показав, що 30.04.2020 року познайомився з обвинуваченою, коли купував у неї авто. ЇЇ чоловіка ОСОБА_11 він не знав і про їх стосунки також. Перед цим його знайомі на прізвище ОСОБА_19 , які займаються продажем авто, повідомили, що їм пропонували купити авто «BMW», що його зацікавило і він вирішив зустрітись з продавцем. 30.04.2020 року зустрілись: він, знайомі ОСОБА_19 та ОСОБА_3 зі своїм знайомим ОСОБА_17 . Вказав, що він оглянув автомобіль «BMW» і вони домовились про купівлю-продаж автомобіля. В той же день у нотаріуса з авторинку ОСОБА_20 оформила довіреність на нього, його брата ОСОБА_13 та товариша ОСОБА_14 , яких з ним на той час не було. Нотаріус перевіряв авто і заборон на нього не знайшов. ОСОБА_3 також написала розписку, що продає йому авто «BMW», на що він в свою чергу передав їй кошти у розмірі 24000 доларів США. Вказав, що ОСОБА_3 дала йому авто, ключі від авто та в телефонному режимі повідомила представникам «Беніш Україна» про продаж автомобіля та здійснила перереєстрацію сигналізації на його номер телефону. В подальшому вони з ОСОБА_3 обмінялись телефонами та роз`їхались, однак потім наданий ОСОБА_3 телефон виявився телефоном її матері. Зазначив, що 13.05.2020 року він звернувся до нотаріуса з метою подальшого перепродажу автомобіля «BMW» і дізнався, що на це авто є заборона. Одразу почав телефонувати ОСОБА_3 та її знайомому ОСОБА_17 , однак вони слухавки не брали. Після чого зателефонував до виконавчої служби і дізнався про поділ майна подружжя ОСОБА_3 . Вказав, що поїхав до місця прописки ОСОБА_3 в м. Дніпро прояснити ситуацію, після чого до нього вийшов її чоловік і повідомив йому, що авто перебуває в арешті та звернувся до нотаріуса. ОСОБА_11 сказав йому, що ОСОБА_3 вже намагалась продати авто «BMW» в м. Дніпро, але у неї не вийшло, оскільки чоловік дізнався про це і повідомив покупцям про спір, після чого довіреність анулювали і ОСОБА_3 повернула гроші. ОСОБА_10 вказав, що ОСОБА_3 знала, що буде заборона відчуження на автомобіль. Вказав, що потім вони з ОСОБА_3 зустрілись і він попросив повернути йому його ж гроші, а він в свою чергу поверне їй авто, на що ОСОБА_3 сказала, що вони у ОСОБА_17 і вона не знає, де він. Вказав, що потім приїхав чоловік ОСОБА_3 та запропонував їй все поділити та закрити. Вказав, що в рамках справи щодо поділу майна подружжя він звернувся до суду як третя особа, оскільки купив цей автомобіль і він фактично перебував у нього, а вже 03.08.2020 року ОСОБА_3 анулювала довіреність, видану на його ім`я, проте ще 15.05.2020 року він уклав договір купівлі-продажу на своє ім`я в торгуючій організації, в базах якої не відображаються накладені заборони, про що ОСОБА_3 не знала. 16.01.2023 року у м. Вінниця його дружину висадили з автомобіля «BMW», оскільки автомобіль знаходився у розшуку, на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення ним злочину щодо заволодіння цим автомобілем. Вказав, що звернувся до поліції на вказані дії ОСОБА_3 , оскільки мав свідків продажу йому авто та мав відповідну розписку від ОСОБА_3 . Вказав, що наразі автомобіль знаходиться у нього, оскільки ОСОБА_3 передала йому цей автомобіль в якості відшкодування шкоди в цьому провадженні. Автомобіль «BMW» на себе в повному обсязі так і не переоформив, оскільки він знаходиться ще під арештом. Поданий цивільний позов підтримує в повному обсязі. Крім того, потерпілий надав суду ряд документів на спростування позиції обвинуваченої про те, що підставою для скасування довіреності на нього, а також ініціювання повернення авто через поліцію були несплачені ним штрафи по даному автомобілю, хоча він все завжди оплачував самостійно.

Крім вказаних вище показань потерпілого, які є логічними та послідовними, вина обвинуваченої підтверджується й іншими належними та допустимими доказами, а саме:

даними, що містяться в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 20.10.2023 року (т.2 а.с. 35-39), з яких вбачається, що 20.10.2023 року потерпілий ОСОБА_10 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі статтею 383 КК України, повідомив, що в діях ОСОБА_3 є ознаки вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України, оскільки остання хибно повідомила орган досудового розслідування, а саме відділення поліції № 8 Дніпропетровського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про скоєння ОСОБА_10 щодо неї шахрайських дій в особливо великих розмірах, наслідком якого стало незаконне заволодіння транспортним засобом BMW Х3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий, VIN НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 та повідомив, що в діях ОСОБА_3 є ознаки вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, оскільки остання заволоділа вищевказаним автомобілем і грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 24000 доларів США;

даними, що містяться в протоколі огляду інтернет ресурсу Національного банку України https://bank.gov.ua/ з таблицею до нього (т. 2 а.с. 102-104), з яких вбачається, що офіційний курс долара США згідно із курсом Національного банка України, станом на 30.04.2020 року (дата продажу ОСОБА_3 автомобіля ОСОБА_10 ) становив 26,9714 гривень за 1 долар США;

даними, що містяться в копії довіреності від 30.04.2020 року (т.2 а.с. 98, 192, 208) та у витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (т.2 а.с. 101, 193), з яких вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12 30.04.2020 року було посвідчено за реєстровим № 2938 довіреність якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повністю розуміючи значення своїх дій і не маючи жодних підстав, передбачених ст. 36-41 ЦК України, перешкоджаючих вчиненню цього правочину, маючи вільне волевиявлення вчинити правочин, на підставі усного договору доручення, уповноважила ОСОБА_13 та/або ОСОБА_10 та/або ОСОБА_14 , кожен діє самостійно, розпоряджатися (в тому числі продати, при умові сплати всіх податків та платежів, а також в разі погашення кредиту та всіх платежів по ньому, обміняти, за ціну і на умовах за його (її) розсудом) належним власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 , виданого та зареєстрованого Центром 1241 23.03.2016 року, реєстраційний номер автомобіля - НОМЕР_3 , 2015 року випуску, марки «BMW», моделі «Х3», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , тип ТЗ - загальний легковий універсал-В, колір - білий;

даними, що містяться в протоколі огляду від 08.03.2024 року з додатком до нього конвертом, в якому міститься аркуш паперу - розписка, яку потерпілий ОСОБА_10 надав слідчому (т. 2 а.с. 118-119) та даними, що містяться в копії розписки (т. 2 а.с. 195, 209), з яких вбачається, що ОСОБА_3 надала ОСОБА_10 розписку, на якій міститься наступний рукописний текст: «Я Григоренко В В АО082464 продала автомобіль БМВ Х3 гос номер НОМЕР_3 ОСОБА_21 ; расчет произведен в полном обьеме Притензий не имею. 30.04.2020 (підпис)»; з даних також вбачається, що з вказаного аркушу паперу було зроблено фотокопію, а оригінал аркушу поміщено до білого паперового конверту з підписом ОСОБА_10 , який оклеєно та скріплено печаткою «Для пакетів» Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

Під час здійснення купівлі-продажу вищевказаного автомобіля були присутні свідки сторони обвинувачення ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які безпосередньо допитані в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_22 показав, що ОСОБА_3 бачив один раз. Потерпілого знає і має з ним робочі стосунки. Показав, що десь приблизно 3-5 років тому, коли був карантин, отримав від людини дзвінок з пропозицією купити авто «BMW». Вказав, що разом з ОСОБА_23 під`їхали подивитись авто на лівий берег на заправці. Подивився авто та подзвонили ОСОБА_10 і запропонували це ж авто. Вказав, що ОСОБА_10 подивився авто та вирішив купити його. Потім вони поїхали оформлювати документи. Оформили тільки довіреність на трьох осіб, без договору купівлі-продажу, оскільки під час ковіду було важко з оформленням авто. ОСОБА_3 була ініціатором оформлення довіреності, а він - розписки. Після оформлення довіреності, ОСОБА_10 розрахувався з ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 перевірила в банку гроші, передала їх своєму знайомому, написала розписку і вони роз`їхались. Сума яку ОСОБА_10 передав ОСОБА_3 була більше 20000 доларів США. В подальшому йому зателефонував ОСОБА_10 та повідомив, що є проблема, оскільки є суди, арешти та ОСОБА_3 почала розповідати, що ніяких грошей вона не отримувала. Вказав, що бачив як особисто ОСОБА_3 отримувала кошти від ОСОБА_10 і писала сама розписку. Під час написання ОСОБА_3 розписки були присутні він, ОСОБА_10 і можливо ОСОБА_23 . Вказав, що ОСОБА_3 отримала все, про що вони домовлялись з ОСОБА_10 . Знає, що авто «BMW» наразі знаходиться у ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_23 показав, що конкретних дат інкримінованих обвинуваченій подій не пам`ятає, але на той час був «ковід». В першій половині дня людина зателефонувала чи йому чи ОСОБА_22 щодо продажу авто «BMW». Вказав, що його ще здивувало, що ОСОБА_3 приїхала до них з Дніпра. Вони оглянули з ОСОБА_22 авто, але в них не було грошей, тому вони запропонували купити це авто ОСОБА_10 , а тому ще раз зустрілись з обвинуваченою ОСОБА_3 , щоб він подивився авто. Вказав, що потім вони поїхали до нотаріуса. Зазначив, що на той час можна було продавати авто по довіреності і не можна було оформити договір купівлі-продажу, про що всім було відомо. Бачив як ОСОБА_10 розраховувався з ОСОБА_3 грошовими коштами, і як ці кошти потім перевіряли. Пам`ятає, що сума була в доларах США, але яка точно не може згадати. Також пам`ятає, що ОСОБА_22 наполягав на тому, щоб ОСОБА_3 написала ОСОБА_10 розписку, що вона і зробила при всіх у нотаріуса. Чи перевірялись кошти у нотаріуса, чи в банку, які знаходяться один біля одного, точно не пам"ятає.

Вказані показання свідків є послідовними, логічними та такими, що повністю узгоджуються з показаннми потерпілого і спростовують версію обвинуваченої щодо суми вчиненого правочину. Підстав не довіряти показанням даних свідків у суду немає, оскільки останні були безпосередніми очевидцями подій, що мали місце 30.04.2020 року. Крім того, судом не було встановлено підстав свідкам оговорювати ОСОБА_3 , враховуючи і те, що вказані свідки були попереджені про кримінальну відповідальність згідно з ст. 384, 385 КК України. Не наведені такі підстави і стороною захисту.

Крім вказаних вище письмових доказів та показань свідків, вина обвинуваченої підтверджується і:

даними, що містяться в протоколі отримання експериментальних зразків для експертизи від 26.02.2024 року (т. 2 а.с. 106-117), з яких вбачається, що 26.02.2024 року ОСОБА_3 за участі адвоката ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні кабінету № 421 Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві по вул. Голосіївській, 15, добровільно, без застосування фізичного та психологічного тиску надала зразки підпису на 5 аркушах формату А4 та зразки почерку на 5 аркушах формату А4, зокрема, тричі відтворила текст розписки від 30.04.2020 року;

даними, що містяться у висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_24 від 17.04.2024 року №СЕ-19/111-24/18312-ПЧ (т. 2 а.с. 132-139), відповідно до яких, на аркуші паперу білого кольору формату А4 з рукописними записами (розписка надана слідчому потерпілим ОСОБА_10 від 30.04.2020 року), рукописний запис, що починається словами « ОСОБА_25 » і закінчується словами «…притензий не имею 30.04.2020» у розписці від 30.04.2020 - виконаний ОСОБА_3 ; підпис, який розміщений під рукописними записами, ближче до правого зрізу аркуша розписки від 30.04.2020 - виконаний ОСОБА_3 ;

даними, що містяться в договорі комісії № 7296/20/015848 від 15.05.2020 року, акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №7296/20/015848 від 15.05.2020 року, договорі купівлі продажу транспортного засобу 7296/20/015848 від 15.05.2020 року (т. 2 а.с. 196-198), з яких вбачається, що ОСОБА_10 намагався оформити документи на право власності на транспортний засіб BMW X3, VIN НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 на підставі раніше виданої йому довіреності. Вказівка захисту на те, що потерпілий ніби то двічі купив один автомобіль є безпідставною, оскільки останній, усвідомвши ризики втрати авто та коштів, маючи довіреність вирішив переоформити авто у спосіб, передбачений законом. При цьому вказана у вказаному договорі сума угоди жодним чином не спроостовує доведений, на переконання суду, факт продажу обвинуваченою автомобіля потерпілому саме за 24 000 доларів США. Також вина обвинуваченої підтверджується:

даними, що містяться в протоколі огляду предмета - диска з відеозаписами, які потерпілий ОСОБА_10 , надав слідчому та який був досліджений в судовому засіданні (т. 2 а.с. 60-66) з яких вбачається, що на першому відеозаписі зафіксовано спілкування між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в ході якого потерпілий заявляє ОСОБА_3 пропозицію мирного врегулювання ситуації, що склалась, шляхом повернення їй купленого у неї автомобіля BMW Х3 д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває під арештом та у спільній власності подружжя, між якими триває судовий процес поділу майна, та повернення йому (потерпілому) коштів, сплачених ОСОБА_3 за цей автомобіль відповідно. З даних також вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 заявляє ОСОБА_3 , що є свідки того, що остання до продажу автомобіля була попереджена її чоловіком про поділ майна та про майбутній арешт автомобіля і намагалась його продати днем раніше у м.Дніпро, проте мав місце випадок щодо повернення покупцям грошей за куплений цей же автомобіль. З даних також вбачається, що ОСОБА_3 не заперечує факт неврегульованих майнових відносин з колишнім чоловіком та на свій захист посилається на відсутність судових рішень з даного приводу. При цьому обвиунвачена не оспорює суму, за яку нею було продано автомобіль.

Під час даного діалогу були присутні як свідки сторони обвинувачення ОСОБА_26 та ОСОБА_11 , так і свідок сторони захисту ОСОБА_27 .

Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_26 показав, що обвинувачену знає наглядно, а потерпілий його знайомий. ОСОБА_11 він не знає. Весною приблизно 3-4 роки тому їхав з ОСОБА_10 в м. Дніпро. По дорозі ОСОБА_10 пояснив йому, що їде поговорити з ОСОБА_3 , оскільки остання продала йому авто, яке чи знаходиться в розшуку чи на яке накладено арешт. Вказав, що вони приїхали туди рано десь о 06:30 - 07:00 ранку. ОСОБА_10 , піднявся до будинку і мати ОСОБА_3 сказала, що обвинуваченої немає вдома. Вказав, що потім приїхала ОСОБА_3 , яка під час розмови повідомила, що продавала авто ОСОБА_10 , отримувала за нього кошти і писала розписку, але грошей у неї немає, оскільки вони у якогось хлопця і де він живе вона не знає. Суму коштів, які отримувала ОСОБА_3 - не знає, оскільки його в момент продажу не було. ОСОБА_10 вимагав від ОСОБА_3 повернути кошти. Чи були тиск, погрози чи образи - не пам`ятає, але був скандал і якась жінка знімала це на відео. ОСОБА_3 нічого не казала про свого чоловіка і не пропонувала віддати частину коштів. Потім мати ОСОБА_3 викликала поліцію і вони щось оформлювали. ОСОБА_3 в пересуванні ніхто не обмежував, оскільки її мати одразу викликала поліцію. ОСОБА_10 та ОСОБА_3 ні про що так і не домовились. Після чого він поїхав у Запоріжжя, в куди поїхав ОСОБА_10 - не знає. Через декілька днів ОСОБА_10 повідомив йому, що в «базі» є інформація, що на авто є заборона.

Свідок сторони обвинувачення ОСОБА_11 показав, що обвинувачена є його колишньою дружиною з якою у нього є низка судових процесів щодо поділу майна та виховання дітей. Перебував з нею у шлюбі з 2012 року по 2019 рік. Потерпілого ОСОБА_10 знає у зв`язку з тим, що він є третьою особою у справі щодо розподілу майна. Вказав, що автомобіль «BMW» є їх з ОСОБА_3 спільною власністю. Після розлучення в квітні 2020 року подав позов про поділ майна подружжя, з яким ОСОБА_3 була ознайомлена. Вказав, що ОСОБА_3 до цих подій 29.04.2020 року намагалась продати авто «BMW» у м. Дніпро, але дізнавшись про її наміри він викликав поліцію і ця угода не вдалась через наявність цивільного спору між ними, і ОСОБА_3 знала про це. Після чого ОСОБА_20 повернула гроші покупцю. 30.04.2020 року ОСОБА_3 взяла телефон матері та сказала йому купити речі, а сама поїхала з двома хлопцями в м.Київ продавати автомобіль. ОСОБА_3 не погоджувала з ним продаж авто «BMW». Через декілька днів побачив оголошення на «Авторіа» про продаж автомобіля, хоча автомобіль вже був під арештом. Не знає хто продавав автомобіль, але після відгуку на оголошення йому зателефонував ОСОБА_10 . Останній сказав, що придбав дане авто за 24000 доларів США. Вказав, що повідомив ОСОБА_10 , що авто під арештом. Потім ОСОБА_10 приїхав до нього і він повідомив йому, де проживає ОСОБА_3 . Тоді ОСОБА_10 поїхав до ОСОБА_3 , після чого він також туди під`їхав. ОСОБА_3 казала, що в той день гроші за продаж авто віддала ОСОБА_17 . Гроші ОСОБА_10 ніхто не повертав. Вказав, що якось слідчий зателефонував йому і сказав, що він з ОСОБА_10 заволоділи авто ОСОБА_3 . Потім розповів про позови слідчому та надав матеріали. Вказав, що потім ОСОБА_10 повідомив йому, що дружину ОСОБА_10 зупинили і вилучили «BMW» і це зробила ОСОБА_3 через суд. Знає, що ОСОБА_3 після підозри хотіла повернути авто ОСОБА_10 для пом`якшення покарання. Від ОСОБА_10 дізнався як про довіреність на «BMW», так і про його продаж за 24000 доларів США. І перша спроба продажу авто і продаж авто ОСОБА_10 відбулись після подачі ним позову про поділ майна подружжя.

Свідок ОСОБА_27 , яка була допитана за клопотанням сторони захисту, показала, що ОСОБА_3 є її донькою, а потерпілого знає у зв`язку з розглядом справи. Разом з донькою проживає десь 3 роки. Вказала, що ОСОБА_3 купувала авто «BMW» за свої гроші і вона допомагала їй у цьому. Авто купила у шлюбі з ОСОБА_11 . Після розлучення з ОСОБА_3 її колишній чоловік ОСОБА_11 не мав претензій до автомобіля «BMW». Щодо авто не було судових спорів і її донька завжди користувалась ним. Вказала, що вирішили продати авто, оскільки потрібні були гроші на реабілітацію. Вказала, що в Києві її донька отримала від ОСОБА_10 лише 16500 доларів США, але вони загубили цю розписку. При цій події присутньою вона не була. Вказала, що коли віддали автомобіль ОСОБА_10 десь 2-4 рази на їх адресу приходили штрафи та їм заблокували картки. У зв`язку з цим ОСОБА_3 подала на розшук авто. Чи дзвонила ОСОБА_3 ОСОБА_10 , коли отримувала штрафи - не знає. Була впевнена, що штрафи сплачує її донька. Вказала, що якось до неї приїхав ОСОБА_10 , якась жінка та двоє чоловіків і вимагали повернути гроші та погрожували, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Привіз всіх цих людей її колишній зять ОСОБА_11 , який також був з ними. Вказала, що ОСОБА_10 пропонував ОСОБА_3 повернути 24000 доларів США. Вказала, що не знала про попередній продаж авто 29.04.2020 року. Знає ОСОБА_17 , але не знає чи донька передавала йому гроші. Показання даного свідка щодо суми, за яку було придбано майно, суд до уваги не бере, оскільки свідок не була присутня під час продажу авто, крім того, є близькою родичкою обвинуваченої, що може свідчитти про її бажання допомогти своїй дочці. Крім того, даний свідок підтвердила той факт, що при зустрічі в м. Дніпро ОСОБА_10 вимагав від ОСОБА_3 повернення саме 24000 доларів США і як вже зазначалось судом у вироку вище, згідно долученого відеозапису, який досліджувався судом, обвинувачена не оспорювала вказану суму на той момент, що ще раз вказує на правдивість показання потерпілого ОСОБА_28 та свідка ОСОБА_22 ,

Крім того, вина обвинуваченої підтверджується:

даними, що містяться у копії цивільного позову третьої особи (т. 2 а.с. 71-85, 189-191), з яких вбачається, що ОСОБА_10 09.11.2020 року звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з цивільним позовом до відповідачів ОСОБА_11 , ОСОБА_3 третя особа: ТОВ «Наше майбутнє» про стягнення з ОСОБА_11 та ОСОБА_3 солідарно грошову суму у розмірі еквівалентному 24000 доларів США, що на момент подання позовної заяви становить 686400,00 гривень;

даними, що містяться в копії клопотання ОСОБА_10 від 23.05.2020 року про залучення у справі №175/1482/20-ц третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, з яких вбачається, що ОСОБА_10 просить суддю Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області залучити його як третю особу та скасувати заходи забезпечення позову - накладення заборони на відчуження об`єкта рухомого майна автомобіля BMW Х3 д.н.з. НОМЕР_3 ;

даними, що містяться в копії позовної заяви ОСОБА_11 від 30.04.2020 року про поділ майна подружжя (т. 2. а.с. 201-204), з яких вбачається, що ОСОБА_11 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом про поділу майна подружжя, в якому просить, зокрема, припинити право спільної сумісної власності подружжя на автомобіль «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_3 та «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_5 та виділити у власність ОСОБА_11 автомобіль «BMW Х5» д.н.з. НОМЕР_5 ; одночасно з позовом ОСОБА_11 подав заяву про забезпечення позову, зокрема, накладення арешту на автомобіль «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_3 ;

даними, що містяться в ухвалі Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2020 року справа №175/1482/20-ц (т. 2 а.с. 205), з яких вбачається, що на транспортний засіб «BMW Х3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см., колір білий, VIN НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 було накладено заборону на відчуження до виконання рішення суду;

даними, що містяться в витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (т. 2 а.с. 194), з яких вбачається, що на автомобіль легковий BMW X3,2015 року випуску номер об`єкта НОМЕР_8 реєстраційний номер майна НОМЕР_3 , двигун дизельний об`ємом 1995 м куб. колір білий накладено арешт з забороною відчужувати реєстратором Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_29 ;

даними, що містяться в запереченнях на клопотання про скасування заходів забезпечення позову (т. 2 а.с. 206) та даними, що містяться в клопотанні про залучення доказів та допит свідків (т. 2 а.с. 207), з яких вбачається, що триває цивільний процес у справі №175/1482/20-ц за поділом майна подружжя ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_10 ;

даними, що містяться у відповіді ТОВ «Беніш Джі Пі Ес» від 06.12.2023 року №70-23 (т. 2 а.с. 95), з яких вбачається, що в травні 2016 року ТОВ «Беніш Джі Пі Ес Україна» було встановлено супутникову систему безпеки Benish Guard на автомобіль BMW X3, VIN НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 ; 14.05.2019 року вже між ТОВ «Беніш Джі Пі Ес» та ОСОБА_3 , як клієнтом, укладений договір про надання послуг № 5169Z, предметом якого було надання комплексу інформаційних послуг стосовно автомобіля; з червня 2020 року, тобто за минуванням строку дії, договір про надання послуг з Клієнтом припинений. З того часу Товариством не надавались послуги щодо автомобіля та договори про надання послуг стосовно автомобіля не укладались;

даними, що містяться у копії розписки ОСОБА_10 від 22.02.2024 року (т. 2 а.с. 211), з яких вбачається, що 22.02.2024 року ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_3 автомобіль BMW X3, VIN НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , який вона йому продала 30.04.2020 року; з даних також вбачається, що ОСОБА_10 повернуто автомобіль в рахунок матеріальних збитків в рамках кримінального провадження №0003336 та будь-яких претензій матеріального характеру ОСОБА_10 не має. Вказана розписка також в повній мірі підтверджує той факт, що ОСОБА_3 не заперечувала факт продажу автомобіля саме за 24000 долари США;

даними, що містяться в протоколі огляду від 02.04.2024 року з додатком до нього конвертом, в якому міститься аркуш паперу - розписка, який потерпілий ОСОБА_10 надав слідчому (т. 2 а.с. 120-122), з яких вбачається, що ОСОБА_3 надала ОСОБА_10 розписку, на якій міститься наступний рукописний текст: «Я ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_6 ) знаходжусь за адресою АДРЕСА_3 передаю автомобіль ОСОБА_10 , який продала йому 30.04.2020 року та по ухвалі слідчого його отримала без права розпорядження, автомобіль знаходиться у робочому стані. На момент продажі (30.04.2020 р. автомобіля BMW Х3 д.н.з. НОМЕР_3 , WIN: НОМЕР_2 . Гроші отримала в повному обсязі претензій матеріального характеру не має. Написано власноручно 22.02.2024 року (підпис) ОСОБА_3 »; з даних також вбачається, що з вказаного аркушу паперу було зроблено фотокопію, а оригінал аркушу поміщено до білого паперового конверту з підписом ОСОБА_10 , який оклеєно та скріплено печаткою «Для пакетів» Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві;

даними, що містяться у протоколі огляду від 13.04.2024 року з додатком до нього - таблицею ілюстрацій (т. 2 а.с. 141-151), з яких вбачається, що слідчим слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів «Теремки 1» та «Теремки 2» Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_30 в присутності понятих ОСОБА_31 та ОСОБА_32 за участі потерпілого ОСОБА_10 на ділянці автодороги по вул. Голосіївській в м. Києві навпроти адміністративної будівлі Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві (вул. Голосіївська, буд. 15) з письмового дозволу потерпілого ОСОБА_10 було проведено огляд транспортного засобу в денний час при природному освітленнні, під час якого встановлено, що автомобіль марки «BMW Х3», білого кольору 2015 р.в. WIN: НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_3 , візуально механічних пошкоджень не має, у справному стані, при відчиненні капоту зліва на кузовній деталі вибитий номер кузову, будь-яких пошкоджень та слідів втручання чи зміни не виявлено, звірено номер кузову на лобовому склі та дублікат на правій міждверній стойці, номера кузова відповідають також. З даних вбачається, що ОСОБА_10 надав для огляду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на транспортний засіб «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_3 номер кузова НОМЕР_2 , білого кольору на ім`я ОСОБА_3 та ключ від автомобіля;

Крім того, вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується:

даними, що містяться у протоколі огляду від 18.01.2024 року (т. 3 а.с. 7), з яких вбачається, що слідчим слідчого відділення відділу поліції з обслуговування мікрорайонів «Теремки 1» та «Теремки 2» Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_30 проведено огляд матеріалів кримінального провадження №0000628 від 14.12.2022 року, що зареєстровано за заявою ОСОБА_3 про те, що група невстановлених осіб, шахрайським шляхом заволоділи транспортним засобом «BMW Х3» д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 . З даних також вбачається, що під час огляду слідчим виготовлено 206 аркушів фотокопії кримінального провадження № 0000628;

даними, що містяться в належним чином завірених копіях кримінального провадження № 0000628 (т. 3 а.с. 13-208), з яких вбачається, що ОСОБА_3 подала скаргу на не внесення відомостей в ЄРДР про те, що група невстановлених осіб, шахрайським шляхом заволоділи майном, що належить заявниці, у зв`язку чим було внесено відомості в ЄРДР 14.12.2022 року. З даних також вбачається, що в заяві ОСОБА_3 просить притягнути до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які в 20-х числах квітня 2020 року на території її помешкання за адресою: АДРЕСА_1 шахрайським шляхом заволоділи належним їй на праві власності автомобілем «BMW Х3» реєстраційний номер НОМЕР_3 . Також з письмових пояснень ОСОБА_3 вбачається, що вона вказує, що саме ОСОБА_10 , ОСОБА_33 та ОСОБА_14 запропонували їй послуги продавців та запевнили її, що зможуть реалізувати її авто за короткі строки та високу ціну, на що вона погодилась. Також ОСОБА_3 повідомляє, що ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 так і не віддали гроші за реалізацію її авто. ОСОБА_3 в своїй заяві запевняє, що її зухвало обманули шляхом зловживання її довірою. З даних також вбачається, що 16.12.2022 року ОСОБА_3 подала слідчому клопотання про розшук автомобіля «BMW Х3» реєстраційний номер НОМЕР_3 . З протоколу допиту ОСОБА_3 вбачається, що остання, будучи попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України стверджує, що ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 протягом року так і не продали її автомобіль, і не віддали їй гроші.

Крім того, за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні було допитано дружину ОСОБА_10 - ОСОБА_15 . Остання показала, що з обвинуваченою не знайома, але бачила її, а потерпілий є її чоловіком. Вказала, що з ОСОБА_10 в м.Дніпро до ОСОБА_3 їздила його колишня дружина, а не вона. Оскільки познайомилась з майбутнім чоловіком у 2022 році, знає про цю ситуацію з авто зі слів родини. Також знає, що ОСОБА_10 запропонували купити «BMW» «перекупи» і на той час був «локдаун» і сервісні центри не працювали. На автомобілі «висіли» два штрафи і сплачував їх її чоловік ОСОБА_10 . Вказала, що користувалась цим автомобілем разом з ОСОБА_10 16.01.2023 року вона їхала у Вінницю, а потім її зупинили працівники поліції і сказали, що машина у розшуку. Вказала, що до неї приїхав її чоловік та намагався все пояснити поліції, але «BMW» забрали на штраф-майданчик. Вказала, що станом на 16.01.2023 року перебувала на 7 місяці вагітності і внаслідок цієї ситуації в неї виникли проблеми зі здоров`ям і вона лежала на збереженні.

Показання свідка ОСОБА_15 не доводять та не спростовують вину ОСОБА_3 , оскільки остання не була очевидцем подій і фактично знає про обставини зі слів свого чоловіка, проте остання підтвердила показання потерпілого щодо вилучення у неї авто працівниками поліції, у зв"язку із заявою ОСОБА_3 , поданої нею щодо її чоловіка.

Надані докази сторони захисту, що стосуються сплати штрафів за ДТП за участі авто «BMW Х3», відкриття виконавчих проваджень (т. 1 а.с. 177-194, 206-212) і їх перебігу, на переконання суду жодним чином не спростовує наявність в діях ОСОБА_3 умислу на вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень та не зменшує ступінь її вини у вчиненні даних злочинів. Крім того, згідно наданих потерпілим документів вбачається, що саме він сплачував штрафи, зокрема, по факту дтп та штрафи нараховані в автоматичному режимі.

Позицію сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу злочину, зокрема умислу щодо заволодіння грошовими коштами шляхом обману, а наявності в даному випадку цивільно-правових відносин чи фінансового конфлікту, суд відхиляє, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 діяла послідовно та цілеспрямовано з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 шляхом обману, оскільки достовірно знала, що у неї з колишнім чоловіком ОСОБА_11 не досягнуто спільної мови щодо поділу їх майна як в усному порядку, так і в судовому, а отже знала, що це питання остаточно не врегульовано. Так само обвинуваченій було достовірно відомо, що автомобіль «BMW Х3» був придбаний в шлюбі і тому належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а факт розірвання шлюбу не припиняє режим спільного сумісного майна до його поділу подружжям. Вказаний факт підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 та даними, протоколу огляду (т. 2 а.с. 60-66), з яких вбачається, що ОСОБА_3 під час розмови з ОСОБА_10 не заперечує факт неврегульованих майнових відносин з колишнім чоловіком та посилається на відсутність судових рішень з даного приводу.

На умисел в діях ОСОБА_3 вказує і те, що остання під час продажу автомобіля ОСОБА_10 свідомо приховала від останнього факт як відкритого питання з колишнім чоловіком про поділ спільного сумісного майна, так і факт попередньої невдалої спроби продажу відповідного транспортного засобу, оскільки вказані факти, на переконання суду, істотно впливають на подальше рішення покупця про купівлю транспортного засобу.

Крім того, суд бере до уваги окремо і ті обставини, що ОСОБА_3 після невдалої спроби продажу автомобіля у м. Дніпро, свідомо змінила місце його реалізації на м. Київ. Така поведінка, на переконання суду, свідчить про усвідомлення обвинуваченою складності правового статусу майна, наявності перешкод для його продажу в особі її колишнього чоловіка та цілеспрямованих діях на приховування від покупця неврегульованих майнових відносин.

На наявність умислу обвинуваченої також вказує і та обставина, що для здійснення комунікації з потерпілим після продажу транспортного засобу остання надала йому не власний номер телефону, а номер своєї матері, що на переконання суду свідчить про бажання ускладнити ідентифікації своєї особи.

Крім того, на умисел в діях ОСОБА_3 вказує і те, що вона, маючи на руках кошти ОСОБА_10 за проданий йому автомобіль, ознайомившись 19.05.2020 року з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_11 до неї про поділ майна подружжя, в рамках забезпечення якого 04.05.2020 року було накладено заборону відчуження на авто «BMW Х3», а також маючи певний життєвий досвід, навіть без юридичної освіти, як би була добросовісним продавцем, могла повідомити останнього про вказаний позов задля уникнення та/або усунення будь-яких непорозумінь з боку покупця ОСОБА_10 , однак не зробила цього. Крім того, ОСОБА_3 свідомо через незначний проміжок часу, а саме 03.08.2020 року скасувала довіреність, якою було здійснено продаж автомобіля, про що також не повідомила ОСОБА_10 і не намагалась повернути йому кошти за правочин з продажу.

Навіть після того як за участю транспортного засобу мали місце порушення ПДР України обвинувачена замість належного врегулювання ситуації, знову вдалась до продовження свого злочинного умислу та цинічно звернулась із заявою до поліції про нібито вчинення відносно неї шахрайських дій з боку ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , замість мирного вирішеня питання з потерпілим шляхом повернення йому грошових коштів та отримання від нього, в свою чергу, автомобіля.

Показання ОСОБА_3 в частині того, що документи за фактом порушеного за її заявою кримінального провадження відносно ОСОБА_10 вона не підписувала, а підписував її адвокат, є неспроможними, оскільки повністю спростовуються даними, що містяться в копіях матеріалів кримінального провадження №0000628. Зокрема, всі заяви, клопотання подавались до відділку поліції особисто з внесенням до відповідних журналів і вказані дії в обов"язковому порядку здійснюються лише за наявності безпосередньо особи з документами, що посвідчують її особу. Згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_3 особу останньої слідчий встановлював згідно її паспорта. Жодних документів адвоката при цьому до справи в грудні 2022 року не додано, що також виключає можливість подання вказаних заяв, клопотань та інших документів будь-якою іншою особою, крім ОСОБА_3 . Крім того, слід вказати, що при поданні заяв, клопотань, наданні пояснень, допиті органу слідства надавались копії документів, які знаходились саме у розпорядженні ОСОБА_3 . Відповіді на звернення останньої органом слідства також направлялись їй особисто. Згідно матеріалів криміального провадження внесеного за заявою ОСОБА_3 адвокат був залучений лише в січні 2023 року. На переконання суду, такі показання обвинуваченої спрямовані на перенесення відповідальності за свої дії на іншу особу з метою уникнення відповідальності.

Крім того, задля доведення свого умислу до кінця за клопотанням ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000628 авто «BMW Х3» було оголошено у розшук та в подальшомуу зв"язку саме з такими діями ОСОБА_3 було вилучено з користування дружини ОСОБА_10 та передано ОСОБА_3 .

Додатково слід звернути увагу, що у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №127/11849/15-к вказано, що наявність між обвинуваченим та потерпілим певних цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені у певному правочині, сама по собі не виключає можливості кваліфікації діяння особи як шахрайства за наявності усіх необхідних елементів складу цього злочину. В постанові вказано, що такі відносини можуть бути частиною реалізації умислу особи на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Таким чином, ОСОБА_3 весь час використовувала цивільні та кримінальні процесуальні інструменти для заволодіння грошима потерпілого, намагаючись надати своїм діям правового характеру, що прямо вказує на першочергову відсутність добросовісних намірів щодо продажу автомобіля «BMW Х3», а також на те, що в даному кримінальному провадженні цивільно-правові відносини стали невід`ємною частиною реалізації умислу ОСОБА_3 на заволодіння чужим майном шляхом обману, що повністю доводить умисел ОСОБА_3 на незаконне заволодіння майном потерпілого та спростовує версію сторони захисту.

Твердження ОСОБА_3 про те, що вона повернула в рамках даного кримінального провадження авто ОСОБА_10 саме під впливом погроз - в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшло, оскільки жодних доказів, таких як скріншоти з переписок чи встановлення такого факту вироком суду стороною захисту надано не було. Крім того, факт передачі ОСОБА_10 авто суд розцінює як спосіб мінімізувати для себе правові наслідки після вчинення злочину.

Докази сторони захисту, що стосуються цивільної справи за поділом майна подружжя (т. 1 а.с. 39-72), як вже було констатовано судом, не спростовують вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях за обставин, викладених у вироку суду.

За результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, не в повному обсязі знайшли своє підтвердження. Зокрема, на переконання суду стороною обвинувачення не було доведено розроблення ОСОБА_3 попереднього плану по заволодінню коштами потерпілого шляхом обману та факт обізнаності обвинуваченої про поданий її чоловіком цивільний позов і заяви про його забезпечення. Разом з тим, суд погоджується із фактами викладеними стороною обвинувачення, про які вказано вище у вироку, що ОСОБА_3 достовірно знала про те, що майно, яке вона реалізує є спільною сумісною власністю і про те, що її колишній чоловік проти реалізації такого майна. Не дивлячись на це остання свідомо відчужила вказане майно, тим самим заволодівши коштами потерпілого шляхом обману, та в подальшому вживала інші, вказані у вироку злочинні дії з метою утримання у себе вказаних грошових коштів.

Із врахуванням викладеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен вказаний вище доказ в даному провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності і в сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 і у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року).

Наявні у справі інші документи, долучені стороною обвинувачення та досліджені судом, зокрема: постанови прокурорів, клопотання слідчих, супровідні листи слідчих, розписки про отримання клопотання, витяги з ЄРДР, рапорти, доручення слідчих, постанови слідчих, повідомлення слідчих, довідка слідчого, заяви потерпілого, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки, запити слідчих, супровідний лист приватного нотаріуса ОСОБА_12 вих. №40/01-16, заяви обвинуваченої, супровідні листи з КНДЕКЦ МВС України, клопотання експерта КНДЕКЦ МВС України, довідка про витрати на проведення експертизи, розписки потерпілого, корінці повісток про виклик ОСОБА_3 , фіскальні чеки з АТ «Укрпошта» , клопотання ОСОБА_3 , повідомлення про підозру, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 22.02.2024 року, клопотання захисника ОСОБА_7 , доручення на відкриття матеріалів досудового розслідування, повідомлення про завершення досудового розслідування, не є доказами на підтвердження чи спростування вини обвинуваченої чи інших даних, передбачених ст. 91 КПК України, а містять в собі дані процесуального характеру і мають значення для суду при вирішенні питань щодо процесуальних витрат, заходів забезпечення та визнання допустимими тих чи інших доказів.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, наслідки від вчиненого, зокрема, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації в Дніпропетровській області, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, працює лікарем в стоматологічній клініці, розлучена, має вищу освіту, позицію сторони обвинувачення, позицію потерпілого, який питння покарання залишив на розсуд суду, обставини, що пом`якшують покарання - наявність на утриманні малолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю, добровільне відшкодування матеріальних збитків шляхом поверннення автомобіля, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених відповідними санкціями частин статей.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинила декілька кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року), остаточно ОСОБА_3 слід визначити покарання у виді позбавлення волі із врахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Із врахуванням мети покарання та принципу індивідуалізації покарання, враховуючи позицію потерпілого, який не має претензій матеріального характеру, не наполягав на позбавленні волі обвинуваченої, залишивши це питання на розсуду суду, обставини справи, що передували вчиненню злочинів, зокрема, збіг тяжких життєвих обставин ОСОБА_3 : розлучення, спірні питання щодо майна, утримання дітей, даних про особу обвинуваченої, яка працює офіційно, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, згідно характеристики та довідки з місця проживання самостійно виховує двох малолітнх дітей без допомоги батька дітей, наявності двох обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі виховання та утримання ОСОБА_3 дитини з інвалідністю, яка потребує постійного догляду та підтримки матері, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 вимоги ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки виправлення останньої та запобігання вчинення нових злочинів і проступків, на переконання суду, можливе без ізоляції обвинуваченої від суспільства.

Із врахуванням наведених обставин справи, обставин, що передували вчиненню злочинів, позиції потерпілого, який не має претензій матеріального характеру внаслідок повернення йому автомобіля, даних про особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працевлаштована, наявність двох обставин, що пом"якшують її покарання, сама по собі тяжкість злочину, зокрема, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України у відповідній редакції, і факт не визнання вини обвинуваченою не є перешкодою для звільнення її від відбування остаточно визначеного покарання.

Із врахуванням висновків суду про застосування до ОСОБА_3 вимог ст.75 КК України обов"язкове додаткове покарання, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України (відп. редакції) у виді конфіскації майна згідно вимог ст. 77 КК України до обвинуваченої не застосовується.

На думку суду, остаточно визначене обвинуваченій ОСОБА_3 покарання є необхідним та достатнім для її виправлення і запобігання вчинення нових проступків та злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 400 000 грн. слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатній для розумного задоволення потреб особи, якій кримінальним правопорушенням завдано таку шкоду, суд враховує обставини вчинення злочину та ступінь моральних страждань, які відчував потерпілий ОСОБА_10 внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , а саме: те, що у останнього почались проблеми зі здоров`ям внаслідок тривалого стресу, якому передували ці події. Також суд враховує те, що відсутність автомобіля спричинило в його родині ряд непередбачуваних турбот, що також завдає шкоди моральному стану та вважає за доцільне визначити розмір моральної шкоди в сумі 50000,00 грн.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 383, ч. 1 ст. 384, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року), та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 383 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

за ч. 1 ст. 384 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 2 (два) місяці;

за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року) у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування остаточно визначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч., 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_7 ) 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази по справі:

оптичний диск наданий потерпілим ОСОБА_10 , копію матеріалів кримінального провадження №0000628 що містяться в матеріалах справи №752/10199/24, залишити при матеріалах справи №752/10199/24 протягом усього часу її зберігання;

автомобіль «BMW Х3», 2015 року випуску, двигун дизельний об`ємом 1995 куб. см, колір білий, VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_10 - залишити останньому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 3786,40 грн. на залучення експертів.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, захиснику, прокурору та потерпілому.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1