Справа № 357/7766/25
У Х В А Л А

09 червня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

скаржник ОСОБА_4 ,

представник скаржника ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

19.05.2025 ОСОБА_4 подав до Білоцерківської окружної прокуратури заяву про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Дана заява зареєстрована в прокуратурі за № 5028-25. Відомості до ЄРДР по даній заяві не внесені.

19.05.2025 року прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 надано відповідь, з якої вбачається, що в провадженні сектору дізнання Білоцерківського РУП перебуває кримінальне провадження № 0000373 від 12.05.2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також зазначено, що в ході досудового розслідування будуть перевірені всі викладені в заяві доводи, та в разі наявності законних підстав склад правопорушення буде змінено на іншу статтю.

Скаржник зазначає, що посадовими особами Білоцерківського окружної прокуратури відомості до ЄРДР за його заявою не внесені.

Просить зобов`язати прокурора Білоцерківського окружної прокуратури ОСОБА_6 внести відомості до ЄРДР за його заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, вчинене

ОСОБА_7 ч. 1 ст. 303 КПК України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, крім іншого, може бути оскаржене невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив зобов`язати прокурора внести відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Скаржник ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечував. Зазначив, що сектором дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000373 від 12.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, внесене за заявою ОСОБА_4 . Обставини, які зазначені в заяві ОСОБА_4 про вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України стосуються події, яка розслідується органом дізнання, відомості про яку внесені за № 0000373 від 12.05.2025 року. В ході розслідування та встанолвення обставин,орган досудового розслідування наділений повноваженнями змінювати кваліфікацію дій, в залежності від встановлених обставин.

Заслухавши доводи скаржника, думку прокурора, дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 звернувся із заявою до Білоцерківської окружної прокуратури про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_8 .

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Також, слідчий суддя ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia) від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania) від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy) сторін цих відносин, відповідно.

У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків унесення даних до ЄРДР кореспондуються з норми наведеної ст. 214 КПК України.

Як наслідок, з вище зазначеної правової норми та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

В судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000373 від 12.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також встановлено, що кримінальне правопорушення, яке розслідується сектором дізнання в даному кримінальному провадженні та кримінальне правопорушення, про вчинення якого із заявою до Білоцерківської окружної прокуратури звернувся ОСОБА_4 , стосуються однієї події.

Тобто, за даним фактом вже здійснюється досудове розслідування, лише з іншою кваліфікацією дій, що не заперечувалося і скаржником та його представником у судовому засіданні.

Скаржник в скарзі ставить питання про зобов`язання уповноваженої особи внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Однак, згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції. Визначення попередньої кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення не відноситься до компетенції слідчого судді.

Отже, слідчий суддя, за результатами розгляду скарги, не наділений повноваженнями визначати правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зазначеного в заяві про його вчинення, в зв`язку з чим і не наділений повноваженнями зобов`язувати уповноважену особу вносити відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за конкретною статтею КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії та бездіяльність під час досудового розслідування може скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, слідчий суддя розглянувши скаргу, у межах наявних та поданих до суду доказів, на час її розгляду, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, вважає її такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 214, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_9