Єдиний унікальний № 946/8336/21
Провадження № 1-кп/946/128/25
УХВАЛА

Іменем України

про закриття кримінального провадження

20 травня 2025 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 , законний представник потерпілої ОСОБА_8 ,

провівши в місті Ізмаїл Одеської області в залі суду закрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001747, за клопотанням про застосування заходів виховного характеру відносно неповнолітнього

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, освіта неповна середня - учень 9 класу Суворовського закладу загальної середньої освіти Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України. Документами, які обґрунтовують клопотання прокурора є: свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 15 січня 2007 року, яким підтверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно статті 31 Цивільного кодексу України малолітньою є фізична особа у віці до чотирнадцяти років.

Згідно до клопотання прокурора, ОСОБА_4 будучи малолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

14 серпня 2019 року, близько 16 години, більш точний час не встановлено, малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 купалася на мілині в озері «Катлабух», яке розташоване на околиці смт Суворове Ізмаїльського району Одеської області. В цей час, до вказаного місця прибув малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який побачив малолітню ОСОБА_7 та у якого виник умисел на задоволення власної статевої пристрасті шляхом вчинення дій сексуального характеру, пов`язаного із анальним проникненням в тіло ОСОБА_7 з використанням геніталей, без добровільної згоди останньої (зґвалтування). З метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 перебуваючи на мілині в озері «Катлабух», яке розташоване на околиці с. Суворове Ізмаїльського району Одеської області підійшов до ОСОБА_7 зі спини та шляхом застосування фізичного насилля, утримуючи руками за тулуб змусив останню опуститися на коліна та зігнуті лікті, після чого відсунув у бік її нижню частину купальника, оголивши при цьому сідниці потерпілої, та намагався вчинити дії сексуального характеру (зґвалтування) шляхом анального проникнення в тіло ОСОБА_7 . Відчувши неприємні відчуття в області анального отвору, потерпіла почала чинити супротив та звільнившись вийшла з води на узбережжя водойми. ОСОБА_4 , вважаючи свої дії, достатніми для анального проникнення в тіло ОСОБА_7 для досягнення статевого задоволення, внаслідок свого малолітнього віку та супротиву потерпілої довести свій злочинний умисел до кінця не зміг та покинув місце скоєння суспільно небезпечного діяння.

Таким чином, дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, за ознаками замаху на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (згвалтування), вчинене стосовно особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Прокурор в зв`язку з досягненням особи, стосовно якої проводився розгляд клопотання про застосування заходів виховного характеру, на день розгляду повноліття, просив відмовити в їх застосуванні, а кримінальне провадження закрити.

У судовому засіданні особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , законний представник особи, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 погодилися з думкою прокурора.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

В даному кримінальному провадженні прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.

Виходячи зі змісту вищезазначених норм закону, слід вважати, що до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Необхідно враховувати спеціальні вимоги судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, встановлені ст. 501 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно ч. 1, 2 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме. Якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у пункті 1 або 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити кримінальне провадження.

Щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, то суд, вважає наступне.

За змістом положень статті 105 КК України, примусовий захід виховного характеру є специфічним заходом, який застосовується лише до неповнолітнього та не тільки за умови вчинення злочину особою, яка не досягла повноліття, а і якщо на час застосування такого заходу особа перебувала у неповнолітньому віці.

Як встановлено, що станом на день розгляду даного клопотання ОСОБА_4 досяг повноліття, що виключає можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру, тому у задоволенні клопотання прокурора, слід відмовити.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2021 року (справа № 461/2728/20) та постанови Верховного Суду України від 10 червня 2021 року (справа № 303/2121/19).

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується положеннями ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

З огляду на викладене вище та керуючись ст. 369-372, 498, 501 КПК України, ст. 49, 51, 80, 97, 105, 106 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування до, з клопотанням про застосування заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2019 року за № 0001747 (справа № 946/8336/21, провадження № 1-кп/946/128/25) - відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2019 року за № 0001747(справа № 946/8336/21, провадження № 1-кп/946/128/25) відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України - закрити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 16 серпня 2019 року. Речові докази по справі: труси темно-сині та джинсові шорти синього кольору - повернути ОСОБА_4 ; купальник рожевого кольору та сукню рожевого кольору - повернути ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1