Справа № 459/2861/25
Провадження № 1-кп/459/188/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 05.08.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шептицького (Червонограда) Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого, зокрема, востаннє: вироком Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 28.04.2020 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129 КК України

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 04.08.2025 року близько 13 години 40 хвилин, перебуваючи на сходовій площадці поверху № 5, будинку АДРЕСА_2 , тримаючи у руках складний ніж та демонструючи його, погрожував ОСОБА_4 вбивством та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, на виконання своїх погроз, тримаючи складний ніж у правій руці, кинув ним у ОСОБА_4 , при цьому жодних тілесних ушкоджень не завдав, однак в цей час у останньої були реальні підстави побоюватися здійснення цих погроз.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, при якій були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім цього, ОСОБА_3 04.08.2025 близько 18 години 50 хвилин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров`я останньої, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, завдав почергово декілька хаотичних ударів кулаками обох рук в область обличчя та голови, чим спричинив останній фізичний біль без спричинення тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що складений старшим дізнавачем сектору дізнання Шептицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та затверджений прокурором Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_7 , яка звернулась до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Встановлені на досудовому розслідуванні обставини не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява, добровільність якої підтверджена його захисником. Також обвинувачений згідний із розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду. Обвинувачений з обмеженням права на апеляційне оскарження ознайомлений.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подали заяви, з яких вбачається, що останні також не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні та згідні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Також у своїх заявах зазначили, що їм роз`яснене обмеження права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, ознайомившись із обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України, тобто умисне завдання удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень та ч. 1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, при якій були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є кримінальними проступками; він є раніше судимий; за медичною допомогою протягом 5-ти років у центр психічного здоров`я КНП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради» не звертався; за медичною допомогою протягом 5-ти років у психоневрологічне відділення КНП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради» звертався та з 1999 року перебуває на обліку з приводу наркотичної залежності, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт та в межах санкції ч. 1 ст. 129 КК України у виді пробаційного нагляду і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень слід визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Разом із тим, варто зазначити, що положення ст. 72 КК України прямо не передбачають можливості переведення покарання у виді громадських робіт в покарання у виді пробаційного нагляду, а також не передбачають можливості їх самостійного виконання.

Згідно з положеннями п. п. 4, 5 ч.1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, та одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Відтак, з урахуванням викладеного, суд визначив, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт, адже кожна з цих величин відповідає одному дню обмеження волі.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.05.2025 у справі № 638/7426/24 (провадження № 51-5317 км 24).

Таким чином, покарання у виді громадських робіт можна перевести у пробаційний нагляд, виходячи з наступного розрахунку: 8 годин громадських робіт = 1 день пробаційного нагляду.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

Цивільний позов у межах даного кримінального провадження не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Арешти, накладені на майно в межах даного кримінального провадження слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129 КК України, та призначити покарання:

ч. 1 ст. 126 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;

ч. 1 ст. 129 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`ять) днів пробаційного нагляду, виходячи із розрахунку 120 годин громадських робіт відповідає 15 дням пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 12.08.2025 на предмет, який візуально схожий на ніж, який був вилучений 07.08.2025 під час огляду місця події по АДРЕСА_2 .

Після вступу вироку у законну силу речові докази:

- диски DVD-R з відеозаписами та аудіозаписами залишити при матеріалах справи,

- предмет, який візуально схожий на ніж, який був вилучений 07.08.2025 під час огляду місця події по АДРЕСА_2 знищити,

- медичну картку стаціонарного хворого (історію хвороби) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №10883/887 від 04.08.2025 повернути у володіння КНП «Центральна міська лікарня Шептицької міської ради».

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1