У Х В А Л А

"26" травня 2025 р. Справа153/455/25

Провадження1-кп/153/21/25-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000051 від 14.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ямпільського районного суду Вінницької області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження.

26 травня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну адвоката. Обвинувачений просить замінити призначеного захисника ОСОБА_5 на іншого, оскільки позиція захисника ОСОБА_6 з приводу вказаного кримінального провадження не сходиться з його. Так під час підготовчого судового засідання призначений захисник ставив йому провокуючі питання щодо його релігійних переконань, викликаючи ще більше непорозуміння та спричиняючи непотрібну напругу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про заміну призначеного захисника підтримав.

Прокурор просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання, оскільки воно є необґрунтованим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , стосовно заявленого клопотання не заперечував.

Розглянувши подане клопотання, суд приходить до наступного:

Відповідно до ст.59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Статтею 49 КПК України передбачено способи залучення захисника (особисто або за призначенням).

Одночасно обвинувачений відповідно до ст.54 КПК України має право замінити або відмовитись від захисника.

Реалізація права на заміну чи відмову від захисника та відповідна процедура визначена ст.54 КПК України, частинами 1 та 3 якої, зокрема, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його, проте відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст.49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» безоплатна вторинна правнича допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя.

Під час реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки на підставі ст.49 КК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правничу допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення. Виключні підстави та порядок заміни адвокатів, що надають безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені ст.24 цього Закону.

Місцеві центри відповідно до покладених на них завдань, поміж іншого, приймають рішення про заміну адвоката/працівника місцевого центру, який надає безоплатну допомогу, у випадках, передбачених Законом (Положення про центри з надання безоплатної правничої допомоги).

Таким чином, згідно п.11 ч.1 ст.17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» оцінка якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правничої допомоги здійснюється за зверненням органів місцевого самоврядування, а безоплатної вторинної правничої допомоги - за зверненням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, комісіями, утвореними для цієї мети радами адвокатів регіонів.

Таким чином, КПК України не передбачено можливості проводити судом заміну чи відсторонення адвоката, призначеного Центром для надання безоплатної вторинної правничої допомоги за винятком питання відводу захисника в порядку ст.78 КПК України.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст.54 КПК, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним ним захисником. Це право не поширюється на зміст права на безоплатну вторинну правничу допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014 № 386/5.

Держава не може нести відповідальності за кожен недолік у роботі захисника, призначеного з метою надання юридичної допомоги, або обраного обвинувачуваним. Незалежність представників юридичної професії від держави передбачає, що здійснення захисту є по суті відносинами між підсудним та його захисником незалежно від того, чи призначається захисник для надання юридичної допомоги, чи його послуги оплачуються з приватного джерела (див. рішення від 24 вересня 2002 року у справі «Кускані проти Сполученого Королівства» (Cuscani v. the United Kingdom), заява № 32771/96, п. 39). Згідно з підпунктом «c» пункту 3 статті 6 Конвенції втручання від компетентних національних органів вимагається лише у тому випадку, коли нездатність захисника ефективно представляти інтереси підзахисного є очевидною або у достатній мірі доведена до їх відома якимось іншим способом (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камазінскі проти Австрії» (Kamasinski v. Austria), Серія А, № 168, та рішення від 21 квітня 1998 року у справі «Дауд проти Португалії» (Daud v. Portugal), п. 38, Reports 1998-II).

Таким чином право обвинуваченого на захист не є абсолютним. Суд не вправі врегульовувати порядок спілкування адвоката з клієнтом та обирати спосіб їх взаємодії з однієї сторони, а з іншої сторони в поведінці обвинуваченого простежується намагання затягнути розгляд провадження, використовуючи засоби заміни захисту.

У контексті наведеного слід також зазначити, що виходячи з положень ст.ст. 46, 47 КПК України та вимог п. 3 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату забороняється займати у справі позицію на погіршення становища підзахисного та всупереч його волі.

Узгодження позиції і лінії захисту з обвинуваченим важливо як у цілому, так і при реалізації захисником власних процесуальних прав. Тому, якщо захисник все ж таки не згоден із обвинуваченим щодо вибраного ним способу захисту, він може відмовитися від виконання своїх обов`язків. Але це не стосується випадків обов`язкової участі захисника (ст. 52 КПК України), де захисник не має права відмовитися від здійснення захисту з цієї підстави (п. 2 ч. 4 ст. 47 КПК України).

При цьому суд звертає увагу на те, що надання захисником відповідної правової консультації своєму підзахисному з метою узгодження спільної позиції захисту, не виключає обов`язку призначеного захисника, відповідно до наданих йому повноважень, підтримувати позицію обвинуваченого в ході судового розгляду.

За таких обставин, суд вважає клопотання обвинуваченого таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 48, 49, 52, 54, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про заміну захисника для розгляду кримінального провадження №0000051 від 14.03.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1