Провадження № 1-кс/344/5061/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000015, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000015 від 02.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.02.2024 о 17 год. 27 хв. ОСОБА_5 , з метою організації незаконного перетину державного кордону України її військовозобов`язаним сином ОСОБА_6 , разом з ним прибула до пункту пропуску «Красноїльськ» Чернівецької області та надала працівнику пункту пропуску ДПС України завідомо підроблені медичні документи на своє ім`я, а саме: висновок лікарсько-консультативної комісії та висновок про наявність порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватись та самообслуговуватись і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, нібито видані комунальним некомерційним підприємством «Снятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Снятинської міської ради. При цьому ОСОБА_5 повідомила неправдиві обставини нібито наявної в неї хвороби та про необхідність її супроводу сином ОСОБА_6 .

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 її військовозобов`язаний син разом з нею незаконно перетнув державний кордон України, як особа, яка супроводжує одного із членів сім`ї першого ступеня споріднення, що потребує постійного догляду.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Яремче Івано-Франківської області, зареєстрована та проживаюча у АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з середньою освітою, одружена, не працююча, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судима, підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню наданням засобів та усуненням перешкод та у використанні завідомо підробленого документа.

19 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 4 ст. 358 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 332 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_5 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які вказані у протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 08.02.2025, протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 25.04.2025, у яких міститься інформація механізму надання прикордонному наряду документів для перетину державного кордону, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , від 17.04.2025, відповіді директора КНП «Снятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Снятинської міської ради від 10.04.2025, в яких вказано, що комунальним некомерційним підприємством, медичні документи які надали право перетину кордону військовозобов`язаній особі не видаються, матеріалах отриманих від заступника начальника Західного регіонального управління (з оперативно-розшукової діяльності) ОСОБА_9 від 20.01.2025, в яких наявні копії документів, які стали підставою надання дозволу на перетин державного кордону підозрюваною та її сином, інформації отриманої із системи «Аркан» від 06.01.2025, в якій міститься факт перетину державного кордону останніми, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки розуміє можливість призначення їй покарання у вигляді позбавлення волі, в разі доведення її вини в суді;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 , після отримання матеріалів клопотання, стануть відомі їх анкетні дані, та з метою зміни їх показів, вона зможе впливати на них для уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене вважаю, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам та забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

До органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків у відповідності до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити її до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. У зв`язку з цим вважаю, що підстав для застосування запобіжного у вигляді особистої поруки не має. Окрім цього, вказаний запобіжний захід недостатній для запобігання зазначеним ризикам.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваної також неможливо, оскільки відсутня інформація щодо постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а у даному випадку вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти таким ризикам. Викладені обставини виправдовують обрання підозрюваній більш впливового, а не більш суворого виду запобіжного заходу. З метою недопущення вищезазначених ризиків, просить суд клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив врахувати характеризуючі дані підозрюваної її стан здоров`я та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні підозрювана підтримала думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрювану, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів клопотання вбачається, що 19 червня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 4 ст. 358 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які вказані у протоколі допиту свідка ОСОБА_7 від 08.02.2025, протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 25.04.2025, у яких міститься інформація механізму надання прикордонному наряду документів для перетину державного кордону, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 , від 17.04.2025, відповіді директора КНП «Снятинський центр первинної медико-санітарної допомоги» Снятинської міської ради від 10.04.2025, в яких вказано, що комунальним некомерційним підприємством, медичні документи які надали право перетину кордону військовозобов`язаній особі не видаються, матеріалах отриманих від заступника начальника Західного регіонального управління (з оперативно-розшукової діяльності) ОСОБА_9 від 20.01.2025, в яких наявні копії документів, які стали підставою надання дозволу на перетин державного кордону підозрюваною та її сином, інформації отриманої із системи «Аркан» від 06.01.2025, в якій міститься факт перетину державного кордону останніми, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихо ч. 1 ст. 332, ч. 4 ст. 358 КК України.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, процесуальну поведінку підозрюваної, характеризуючі особу підозрюваної дані, її вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, раніше не судима.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

В той же час прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.

Так, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, яке згідно з ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Відтак з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, вважаю, що щодо останньої достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на неї додаткових обов`язків в межах строку досудового розслідуання, і саме такий запобіжний захід може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні щодо обставин кримінальних правопорушень;

- здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Покладені на ОСОБА_5 обов`язки діють до 16 серпня 2025 року включно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати старшому слідчому відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1