Справа №571/72/25
Провадження №1-кс/571/284/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000010 від 10.01.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), за погодженням із прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі - прокурор) звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 10.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану, чоловікам - громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України за грошові кошти у сумі 3000 доларів США.

Так, 09 січня 2025 року ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримавши вказівки від цієї ж невстановленої особи, на автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою надання засобів та усунення перешкод щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, близько 12-ї години спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою прибув до с. Цумань, Луцького району Волинської області, де забрав ОСОБА_8 , який мав намір незаконно перетнути кордон України. В подальшому ОСОБА_4 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою та ОСОБА_8 близько 13-ї год. прибули до с. Полиці, Вараського району Рівненської області, де забрали ОСОБА_9 , який також мав намір незаконно перетнути державний кордон України поза офіційними пунктами пропуску.

Того ж дня, ОСОБА_4 з двома пасажирами, які мали намір незаконно перетнути кордон України, прибули на околиці м. Сарни, де в подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір до кінця, перебуваючи в салоні вище зазначеного транспортного засобу сказав надати йому грошові кошти в сумі по 2000 доларів США з кожного за допомогу в незаконному перетині державного кордону. Так, в якості оплати ОСОБА_9 передав ОСОБА_4 2000 доларів США, а ОСОБА_8 1950 Євро, після чого, отримавши грошові кошти, він роз`яснив останнім, що їм необхідно пересідати до автомобіля марки «RENAULT» моделі «Megan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився безпосередньо на АЗС «Журавлина», що в м. Сарни по вул. Варшавська, 9а, автодорога Е373 км. Крім того, ОСОБА_4 роз`яснив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що їм необхідно говорити у разі їх виявлення працівниками поліції, а також надав абонентський номер невстановленої досудовим розслідування особи, з якою їм необхідно контактувати по прибуттю в с. Дроздинь, Сарненського району, Рівненської області, а водію транспортного засобу надав координати на місцевості, куди необхідно доставити ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Маючи координати ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під керуванням невстановленої досудовим розслідуванням особи розпочали рух в напрямку м. Дубровиця, а далі в напрямку с. Великий Черемель, Сарненського району, Рівненської області. Перебуваючи поблизу с. Великий Черемель, водій автомобіля марки «RENAULT» моделі «Megan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , повідомив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що у зв`язку з поганою дорогою він не може продовжити подальший рух та доставити їх до певної точки. В подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , рухаючись пішим ходом в напрямку с. Дроздинь за вказівкою невстановленою досудовим розслідування особи, того ж дня о 21.00 год. були виявленні прикордонним нарядом Державної прикордонної служби України поблизу с. Старе Село, Сарненського району, Рівненської області.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

На підставі зібраних матеріалів 26.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини визначені у пунктах 1-3 вказаної статті.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставини, що свідчать про можливість настання ризиків слідчий вказує те, що останній після вчинення злочину до правоохоронних органів не з`явився, з метою ухилення від відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, оскільки територія ліквідованого Рокитнівського району (на даний час Сарненського району Рівненської області) є прикордонною, межує з територією республіки Білорусь, окрім того на території України запроваджено військовий стан, на частині території відбуваються активні військові дії, а тому ОСОБА_4 може переховуватися на не підконтрольній частині України. Маючи можливість вільно пересуватись ОСОБА_4 , через свої знайомства сам матиме змогу незаконно перетнути кордон в місці, куди він повинен був транспортувати двох осіб за грошову винагороду.

Також, перебуваючи на волі, задля ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину, ОСОБА_4 може у різних спосіб, незаконно, впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , з метою зміни ними своїх показань та покращення свого становища.

На даний час не встановлено місце знаходження грошових коштів - 2000 доларів США ат 1950 євро, які мають істотне значення, як речові докази для встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може їх знищити, сховати або іншим чином розпорядитися.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин пов`язаний із незаконним переправленням осіб через Державний кордон України, маючи при цьому відповідні знайомства та злочинні зв`язки, й надалі може незаконно переправляти осіб до республіки Білорусі, а отже перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти аналогічні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання посилаючись на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, 26.06.2025 йому повідомлено про підозру вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного із організацією незаконного переправляння осіб через кордон з метою ухилення від мобілізації. Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді ув`язнення на тривалий термін. Ця обставина може спонукати підозрюваного до переховування від слідства та суду. З метою уникнення відповідальності може впливати на свідків, щоб останні змінили свої покази. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не були допитані безпосередньо судом, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Останнє вказує на наявність ризику незаконного впливу на свідків. Крім того. Існує ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити вчинене. На думку прокурора, інші менш суворі запобіжні заходи не забезпечать запобігання ризикам, наведеним у клопотанні та не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. З цих підстав просив клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний найсуворіший захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави,у розмірі вказаному у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо клопотання, вважаючи за можливе застосувати домашній арешт. При цьому, посилались на ту обставину, що мати підозрюваного хвора на цукровий діабет, він єдиний член сім`ї, який працює, допомагає батькам, позитивно характеризується, має нагороду.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, розглянувши матеріали клопотання, встановив наступне.

У провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000010 від 10.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

26 червня 2025 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На виконання вимог ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Суворість покарання, яке може бути призначено, може бути вагомим доводом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України»).

Проте, сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Оцінка ризику переховування від органів досудового розслідування та суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику, або вказати, що втеча маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).

Також, на думку суду, є передчасний висновок про наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки слідчим у клопотанні не наведено достатніх та обґрунтованих доказів про необхідність ОСОБА_4 чинити на них будь-який вплив чи схиляти до дачі неправдивих показань, зі слів останнього контакту з ним він не має, його телефон вилучено.

В матеріалах клопотання відсутні докази у підтвердження того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказані ризики ґрунтуються на припущеннях.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає з сім`єю, яка є багатодітною, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

З огляду на доводи сторін, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів у підтвердження того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин суд вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя вважає, що забезпечити належну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі недотримання ним умов такого запобіжного заходу, орган досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставин досудового розслідування, та беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням декількох обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178,181,184,194,196,309 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 09 вересня 2025 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків:

- цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: с. Прилуцьке, Луцького району Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора;

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками: ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Ухвала діє до 09 вересня 2025 року.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого слідчого відділення відділенню поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження. Копію ухвали вручити слідчому для направлення до уповноваженого органу НПУ з метою організації її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 17:30 год. 10.07.2025.

Слідчий суддя: