ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1487/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000703, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 Кримінального кодексу України,

про продовження застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000703 від 18 лютого 2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Згідно з поданим клопотанням, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше січня 2025 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном (грошовими коштами) шляхом обману, вчиненого в умовах воєнного стану та у особливо великих розмірах, під приводом обміну грошових коштів на криптовалюту «USDT».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 під час спілкування з ОСОБА_6 в мессенджері «Telegram», використовуючи обліковий запис з ім`ям « ОСОБА_7 » та спілкуючись від імені вказаної особи, зазначив що може здійснити послуги обміну грошових коштів в криптовалюту «USDT».

ОСОБА_6 зацікавила вказана пропозиція, тому 23 січня 2025 року він, використовуючи послугу «переміщення коштів», через обмінний пункт «Obmin 24» в м. Одеса вніс готівкові грошові кошти у сумі 30 000 доларів США для видачі їх в обмінному пункті «Obmin 24» в м. Києві за адресою вул. Саксаганського, буд. 87.

Після внесення грошей ОСОБА_6 отримав код на отримання готівки, який в подальшому повідомив ОСОБА_4 , який видавав себе за « ОСОБА_8 » та який, згідно з умовами послуги, повинен був отримати готівкові кошти, здійснити їх конвертацію в «USDT» та здійснити їх переказ на електронний гаманець ОСОБА_6 .

Однак ОСОБА_4 не маючи на меті надавати послуги з обміну криптовалюти, з метою введення в оману ОСОБА_6 , та надання ознак правдивості своїм злочинним намірам, видаючи себе за особу, яка може надавати такі послуги, повідомив, що для обміну вказаних грошових коштів в «USDT» для зберереження умов обміну (один до одного) необхідно внести суму від 60 000 до 75 000 доларів США.

В свою чергу потерпілий, будучи введений в оману, не усвідомлюючи шахрайських намірів ОСОБА_4 , 30 січня 2025 року повторно вніс готівкові грошові кошти у сумі 30 000 доларів США для видачі їх ОСОБА_4 в обмінному пункті «Obmin 24» в м. Києві та повідомив йому код для отримання готівки.

Однак після отримання вказаних грошових коштів ОСОБА_4 , припинив будь-яке спілкування з ОСОБА_6 , послуги з обміну криптовалюти не надав, тим самим заподіяв потерпілому майнову шкоду у особливо великому розмірі - 60 000 доларів США, що згідно з курсом НБУ становить 2 521 950 гривень, грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Калінінград, російської федерації, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

31 березня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2025 року у справі № 753/6397/25 (провадження №1-кс/753/923/25) застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 03 червня 2025 року, заборонивши ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , та покладено обов`язки.

Постановою керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 було продовжено термін досудового розслідування до трьох місяців.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, на думку прокурора, про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним та можливість призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому усвідомлюючи тяжкість і реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованих йому злочинів, останній може умисно переховуватись від суду, з метою уникнення покарання

Існування ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні прокурор обґрунтовує процедурою отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, обізнаністю ОСОБА_4 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, яких він може шляхом погроз, підкупу або іншим чином примусити до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які ще не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

Наявність ризику, що ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, підтверджуються тим, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, отже не має стабільного заробітку, окрім того як за рахунок вчинення кримінальних правопорушень, також не має міцних соціальних зв`язків та підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення (злочину).

Неможливість застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів слідчий обґрунтовує тим, що вони не будуть дієвими, не зможуть перешкодити переховуванню від органів досудового розслідування та суду, адже підозрюваний усвідомлює, що у разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному і його захиснику.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, вважаючи наявними підстави для продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу з огляду на наявні ризики, визначені статтею 177 КПК України.

Захисник підозрюваного та підозрюваний у судовому засіданні заперечували проти поданого клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний виконує покладені на нього обов`язки, в тому числі з`являється за викликом до слідчого та слідчого судді, що спростовує посилання прокурора на наявність ризиків.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких мотивів.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000703, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 190 Кримінального кодексу України,

Як передбачено ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу визначені у ст.ст. 194, 199 КПК України, конструкції яких передбачають такі критерії дослідження слідчим суддею обставин (фактів):

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії запобіжного заходу;

3) обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, суд дійшов висновку, що вони містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, і містяться у: заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення; протоколі допиту потерпілого ОСОБА_6 ; протоколах допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколах огляду та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, та в ухвалі слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 квітня 2025 року, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання.

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного і достатньо підтвердженого обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень, а також продовження вчинення кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років, а тому очікування можливого суворого вироку може мати значення для ризику переховування, який слідчий суддя вважає цілком вірогідними з огляду на співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування порівняно із засудженням до покарання у виді позбавлення волі. Крім цього, слідчий суддя враховує, що такий ризик є змінюваним в залежності від стадії досудового розслідування та зібраних у кримінальному провадженні доказів, що підтверджують причетність підозрюваного до інкримінованих йому злочинів, в той час як метою застосування запобіжних заходів є запобігання певним ризикам саме у майбутньому. Також слідчий суддя виходить з того, що орган досудового розслідування у результаті проведених слідчих дій не віднайшов кошти, заволодіння якими інкриміноване ОСОБА_4 , що створює для підозрюваного реальну можливість переховуватися від слідства.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та їх дослідження, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання; суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Беручи до уваги, що свідкита потерпілий надають викривальні покази щодо підозрюваного, натомість підозрюваний показань щодо інкримінованих йому подій не надав, зважаючи на обізнаність підозрюваного про вказаних осіб, слідчий суддя дійшов висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків і потерпілого, оскільки, не будучи обмеженим у вільному доступі до них, підозрюваний може здійснювати на них вплив з метою спонукання до ненадання показань, їх зміни, перекручування або спотворення раніше повідомлених ними обставин.

Щодо заявленого ризику продовжити кримінальне правопорушення, слідчий суддя враховує, що підозрюваний офіційно не працює, відомості про легальні джерела його доходів відсутні, на момент розгляду клопотання прокурора шахрайство було єдиним джерелом доходу підозрюваного, а отже вказаний ризик не є завідомо необґрунтованим.

Слідчий суддя, незважаючи на наявність у підозрюваного місця проживання, соціальних зв`язків - дружини та дитини, відсутність у підозрюваного судимості, під час розгляду цього клопотання не встановив наявності будь-які істотних стримуючих факторів задля запобігання наведеним ризикам.

Досліджені під час судового засідання обставини кримінального провадження свідчать, що менш суворі запобіжні заходи, не здатні забезпечити уникнення цих ризиків кримінального провадження, з огляду на відсутність достатніх для даного етапу досудового розслідування стримуючих приписів порівняно із наслідкам притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності.

З урахування встановлених обставин, беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів наявність підстав для продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 181, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. Клопотання прокурора задовольнити частково.

2. Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності прибуття в укриття чи бомбосховища під час оголошеної у місті Києві повітряної тривоги, строком на 32 (тридцять два) дні, тобто до 30 червня 2025 року включно.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 30 червня 2025 року, а саме:

- не залишати адресу місця проживання АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого або прокурора про зміну мобільного номера телефона;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

Контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваним покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали - до 30 червня 2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13