Провадження №1-кс/127/7657/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження № 0000673 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001) КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000673 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001) КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка ОСОБА_6 достовірно знаючи про протиправність своїх дій, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння земельними ділянками на території Лука-Мелешківської територіальної громади, Вінницького району, Вінницької області, в період з 2021 по 2024 роки вчинила незаконні дії, направлені на заволодіння земельними ділянками державної та комунальної форм власності, що призвело до заподіяння шкоди державі у великих розмірах.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:132:0043, площею 0.1 га, зареєстровані 19.05.2017 (номер запису про право власності 20479690) Державним реєстратором Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_7 за ОСОБА_8 на підставі рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради, в межах населеного пункту» від 13.02.2012, у якому ідеться про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, площею 0. 1 га, громадянці

ОСОБА_8 , вилученого протоколу 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 13.02.2012, встановлено, що рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради, в межах населеного пункту» від 13.02.2012, у якому ідеться про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, площею 0. 1 га, громадянці ОСОБА_8 ; - фактично відсутнє, тобто дане питання на сесію не виносилось та депутатами органу місцевого самоврядування не розглядалось і не приймалось.

У зв`язку з чим, наявні підстави вважати, що рішення 14 сесії 6 скликання Лука-Мелешківської сільської ради «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території Лука-Мелешківської сільської ради, в межах населеного пункту» від 13.02.2012, у якому ідеться про затвердження технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, площею 0. 1 га, громадянці ОСОБА_8 , містить ознаки підробки, так як дане питання на сесію не виносилось та депутатами органу місцевого самоврядування не розглядалось і не приймалось.

Окрім того, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 23.12.2020 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 перереєстровано права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:132:0043, за ОСОБА_5 (номер запису про право власності 39868225) на підставі договору купівлі-продажу № 3255 від 23.12.2020, посвідченого тим же нотаріусом.

Враховуючи викладене, об`єкт нерухомості земельна ділянка з кадастровим номером :03:132:0043, площею 0.1 га, що розміщується за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Олександра Олеся, є предметом злочину, а тому з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування, виникла необхідність у накладені арешту на вказану земельну ділянку, яка на даний момент належить ОСОБА_5 .

При цьому, слід зазначити, що закон не пов`язує можливість накладення арешту на предмет злочину виключно з наявністю в особи конкретного процесуального статусу.

Враховуючи викладене, прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.

Слідчим відділенням відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000673 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону України №2341-ІІІ від 05.04.2001) КК України, за фактом незаконного заволодіння земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.131КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Як встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування проводиться за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Безпосередня участь потерпілого у передачі майнових благ і добровільність його дій є обов`язковими ознаками шахрайства, які відрізняють його від викрадення майна та інших злочинів проти власності.

Особливістю предмета шахрайства є те, що ним може бути як чуже майно, так і право на таке майно.

Наразі досудовим встановлено, що громадянка ОСОБА_6 достовірно знаючи про протиправність своїх дій, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на шахрайське заволодіння земельними ділянками на території Лука-Мелешківської територіальної громади, Вінницького району, Вінницької області, в період з 2021 по 2024 роки вчинила незаконні дії, направлені на заволодіння земельними ділянками державної та комунальної форм власності, що призвело до заподіяння шкоди державі у великих розмірах.

За результатами вчинення незаконних дій, земельна ділянка з кадастровим номером :03:132:0043 перейшла у власність громадянки ОСОБА_8 .

На даний час вказана земельна ділянка на підставі договору купівлі-продажу № 3255 від 23.12.2020, посвідченого нотаріусом зареєстрована за ОСОБА_5 .

Судом враховано, що ОСОБА_5 є третьою особою та будь-які докази щодо незаконності набуття права власності в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, у даному випадку земельна ділянка з кадастровим номером :03:132:0043, площею 0.1 га, що розміщується за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Олександра Олеся, є предметом кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою його збереження. Накладення арешту на даному етапі досудового розслідування у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження і переслідує легітимну мету.

Крім того, суд звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим та у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде скасувати власникам в порядку ст. 174 КПК України.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, враховуючи інтереси власника майна, з метою забезпечення належного розслідування по кримінальному провадженню та встановленню дійсних обставин події, зберігання майна та недопущенні можливості його відчуження, приходить до висновку, що на даний час буде доцільним клопотання задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості земельну ділянку з кадастровим номером :03:132:0043, площею 0.1 га, що розміщується за адресою: Вінницька область, місто Вінниця, вулиця Олександра Олеся, власником якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом заборони її відчуження у будь-якій формі, руйнування, зміни властивостей, користування та використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження.

Виконання ухвали про арешт майна доручити прокурору Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя