Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/219/25
Провадження № 1-кп/499/91/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000119 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кошарово-Олександрівка, Ульяновського району Кіровоградської області, зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 , одруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого, що тримався під вартою з 15 січня 2025 року по 07 квітня 2025 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 114-1 КК України, за наступних обставин.

У червні 2024 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, знаходячись у невстановленому місці, використовуючи власний мобільний телефон марки «Infinix Hot 30 Play», модель «Infinix Х6835В», S/N: X683 5B-H6127K1M-T-GL241212V1738, приєднаний до мережі Інтернет, будучи зареєстрованим в месенджері "Viber" під іменем користувача " ОСОБА_7 ", авторизованим за його номером телефону НОМЕР_1 , а також будучи учасником чат-групи «Viber» із назвою «ІНФОРМАЦІЯ_8», маючи права та технічні можливість поширювати публікації у вказаній чат-групі, поширив, шляхом розповсюдження, в зазначеній групі повідомлення, яке містить інформацію про дату і місце проведення військовослужбовцями районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів, наступного змісту:

- 09.06.2024, о 10 год. 37 хв.: "Уехали в сторону ОСОБА_8 " (інформація про переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для проведення заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів у бік с. Катерино-Платонівка Коноплянської сільської громади Березівського району Одеської області);

- 09.06.2024, об 11 год. 13 хв.: "Вито в сторону Коноплево", надалі 09.06.2024, об 11 год. 17 хв.: "С ново николаевки" (інформація про переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для проведення заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів із с. Новомиколаївка Курісовської сільської громади Березівського району Одеської області у бік с. Конопляне Березівського району Одеської області);

- 09.06.2024, об 11 год. 56 хв.: "Опять в ново николаевки", "Вито", надалі 09.06.2024 року о 12 год. 00 хв.: "Стоят около слипчынковго бывшего дома", надалі 09.06.2024, о 12 год. 02 хв. - фотографія мікроавтобуса марки Mercedes Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з чоловіком у військовій формі Збройних Сил України за кермом (інформація про проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів у визначених місцях в с. Новомиколаївка Курісовської сільської громади Березівського району Одеської області);

- 09.06.2024, об 11 год. 56 хв.: "Направление Коноплево уехали" (інформація про переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для проведення заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів із с. Новомиколаївка Курісовської сільської громади Березівського району Одеської області у бік с. Конопляне Березівського району Одеської області).

- 10.06.2024, о 09 год. 51 хв.: "Серьій универсал новониколаевка" (інформація про проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів в с. Новомиколаївка Курісовської сільської громади Березівського району Одеської області);

- 10.06.2024, о 09 год. 51 хв.: "Уехали в сторону Коноплево с николаевки" (інформація про переміщення військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 , його територіальних підрозділів ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для проведення заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів із с. Новомиколаївка Курісовської сільської громади Березівського району Одеської області у бік с. Конопляне Березівського району Одеської області).

10 червня 2024 року адміністратор чат-групи «ІНФОРМАЦІЯ_8» у месенджері «Viber» з метою конспірації протиправної діяльності, діяв умисно, мав умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і бажав настання шкідливих наслідків щодо зниження обороноздатності України в умовах воєнного стану і збройної агресії російської федерації проти України, загрози її національній безпеці, з метою конспірації своєї протиправної діяльності, за допомогою вбудованих функцій налаштування чат-груп у месенджері «Viber», змінив назву групи з «ІНФОРМАЦІЯ_8» на - «Оливки на районі!».

Розповсюджені обвинуваченим повідомлення із такою інформацією були доступні для загального ознайомлення необмеженого кола осіб, які відвідували відкритий для загального доступу чат-групу із назвою "ІНФОРМАЦІЯ_6", а також автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам (абонентам) месенджера "Viber", учасникам групи "ІНФОРМАЦІЯ_6".

У зазначених обвинуваченим повідомленнях міститься інформація щодо проведення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 заходів з оповіщення людських мобілізаційних ресурсів.

Інформація, яку обвинувачений розповсюджував у чат-групі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » із назвою " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", ІНФОРМАЦІЯ_7 , його територіальними підрозділами ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) у відкритому доступі не розміщувалася. Завчасне розповсюдження обвинуваченим такої інформації негативно вплинуло на досягнення мети заходів з оповіщення, а саме: сприяло ухиленню громадянами України від виконання визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" обов`язку з`явитися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних, резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

За встановлених обставин ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину за вчинення ним кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, засуджує свої дії. Додатково вказав, що дописи здійснював для повідомлення учасників групи про переміщення працівників територіального центру комплектування. Добровільно перерахував на рахунок Збройних сил України 70 000 грн. та має намір допомагати фінансово й надалі.

Прокурор у зв`язку з визнанням обвинуваченим вини та обставин вчиненого кримінального провадження вважав за доцільне розглянути справу в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України, обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючого матеріалу.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч.3 ст. 349 КПК України. Захисник вказала, що її підзахисний беззаперечно вину визнавав як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Просили обрати міру покарання, звільнивши від відбування покарання та призначивши іспитовий строк.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд обмежився допитом обвинуваченого, який вину визнав та щиро розкаявся, а також дослідив письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого.

При цьому, суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, законом, приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за кваліфікаційними ознаками - перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає що вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України є доведеною, в його діянні має місце склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Згідно з п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України» суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального діяння, тобто, що ним вчинено тяжкий умисний злочин, обставини вчинення кримінального діяння, ставлення обвинуваченого до вчиненого порушення, поведінку винного, що передувала події, наслідки, що настали, характер та мотиви вчиненого, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, зміст досудової доповіді, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, офіційно непрацевлаштований, на переконання суду, останній не є особою суспільно небезпечною, який здатний на системне вчинення кримінальних правопорушення, оскільки, зокрема, за поведінкою та відповідями на запитання обвинувачений ОСОБА_4 очевидно дуже переймається скоєним правопорушенням та невідворотними наслідками, які настали, щиро розкаюється у вчиненому.

Суд приймає до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, та ризики небезпеки для суспільства, зокрема для окремих осіб, оцінюються як середні, а виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, рекомендовано працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Суд в повній мірі також оцінює наслідки вчиненого кримінального правопорушення, вчинення якого в умовах воєнного стану та проведення загальної мобілізації на території України набуває особливого суспільного значення, оскільки впливає на виконання комплексу заходів здійснюваних для забезпечення оборони України, при цьому, суд враховує, що обвинувачений перерахував на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок, відкритий Національним банком України грошові кошти в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень й надалі зобов`язується добровільно перераховувати кошти на ці потреби. Тому в умовах збройної агресії російської федерації проти України це безумовно відповідає економічним інтересам суспільства, а стала матеріальна підтримка Збройних Сил України сприятиме забезпеченню збройного захисту та функціонуванню держави в умовах особливого періоду.

З огляду на наведене, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, зважаючи на другорядну роль кари, як мети покарання, суд приходить до висновку, що останньому слід обрати покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 114-1 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням, оскільки описані вище обставини дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Суд зауважує, що протягом випробувального строку обвинувачений буде перебувати під певним контролем держави та знаходитись у стані певного остраху за будь-які наступні життєві події. Поведінка такої піднаглядної людини, повинна бути більш виваженою, стриманішою, більш контрольованою, ніж звичайної людини, оскільки навіть незначне правопорушення може призвести особу до заміни покарання на реальне його відбуття.

На переконання суду, призначення вказаного покарання буде відповідати загальним засадам кримінального закону, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченого ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

Цивільний позов не заявлено.

За відсутності випадків, визначених частиною 4 статті 174 КПК, накладений слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області ухвалою від 16 січня 2025 року арешт необхідно скасувати.

Зважаючи на приписи статей 96-1, 96-2 КК, частини 9 статті 100 КПК, суд вирішує питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, враховуючи, що під час застосування спеціальної конфіскації у кожному конкретному випадку необхідно переконатися, що таке застосування не порушуватиме права інших осіб та «справедливу рівновагу між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав осіб», покладаючи на особу «надмірний індивідуальний тягар».

Суд констатує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 114-1 КК, з використання мобільного телефону марки «Infinix Hot 30 Plaу», модель «Infinix Х6835В», S/M:Х6835В-Р6127КІМ-Т-GL241212V1738 з сім картою НОМЕР_1 . Тому, з огляду на приписи статей 96-1, 96-2 КК, такий речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації.

Суд не здійснює, в порядку передбаченому статтями 124-126 КПК, розподіл процесуальних витрат за відсутності їх документального підтвердження.

Стороною обвинувачення клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку тривалістю три роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пунктів 2, 3 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Березівського районного суду Одеської області ухвалою від 16 січня 2025 року на мобільний телефон марки «Infinix Hot 30 Plaу», модель «Infinix Х6835В», S/M:Х6835В-Р6127КІМ-Т-GL241212V1738 з сім картою НОМЕР_1 .

Застосувати спеціальну конфіскацію на підставі статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України та конфіскувати в дохід держави: мобільний телефон марки «Infinix Hot 30 Plaу», модель «Infinix Х6835В», S/M:Х6835В-Р6127КІМ-Т-GL241212V1738 з сім картою НОМЕР_1 .

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_9