Справа № 574/301/25
Провадження №1-кп/574/130/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 40003703 від 28.02.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,

встановив:

16.04.2025 року до Буринського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акта, покликаючись на відсутність перешкод для його проведення. Також від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 днів без визначення застави, яке він обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 01.03.2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28.04.2025 року. Проте закінчити судовий розгляд кримінального провадження до вказаної дати є неможливим. При цьому ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень не зменшились та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення судового розгляду та продовження запобіжного заходу, однак просили суд визначити розмір застави.

Заслухавши доводи прокурора, думку інших учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Буринському районному суду Сумської області. Обвинувальний акт відповідає вимогам кримінально-процесуального закону та підстави для його повернення прокурору відсутні.

Оскільки, підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, в судовому засіданні не встановлено, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, з викликом заявлених прокурором учасників кримінального провадження.

При вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 01.03.2025 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 30280 грн.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, суд виходив з наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме з метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні і продовжувати вчиняти злочини.

Частиною 3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України, передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» Суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як встановлено судом, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, за яке у разі доведення його винуватості, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а тому обвинувачений, який є військовослужбовцем, проживає в населеному пункті, віддаленому від місцезнаходження суду, в якому здійснюється судове провадження, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків, з якими проходять військову службу в одному підрозділі та які ще не допитані в судовому засіданні, а також продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.23, ч.4 ст. 95, ст.224 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, а тому судове провадження у даній справі не може бути завершене до закінчення строку дії застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу не зменшились та не перестали існувати, тому наявні підстави для продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_4 судом обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави, а під час розгляду клопотання про продовження вказаного запобіжного заходу прокурором не доведено, що застава не зможе достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, суд не вбачає підстав не визначати розмір застави, а також для зміни раніше визначеного її розміру.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Оскільки обвинувачений утримується в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор», враховуючи оперативну обстановку на території Сумськоїобласті, постійні оголошення довготривалих повітряних тривог та загрозу обстрілів території області, з метою забезпечення оперативності судового провадження та безпеки обвинуваченого, слід ухвалити рішення про здійснення судового розгляду в дистанційному судовому провадженні за участі обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відео конференції з ДУ «Сумський слідчий ізолятор».

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 315, 392 КПК України, суд

постановив:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово в приміщенні Буринського районного суду Сумської області на 13.05.2025 року о 13:00 год.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати в дистанційному провадженні за участі ОСОБА_4 в режимі відеоконференції.

Зобов`язати Державну установу «Сумський слідчий ізолятор» забезпечити відеоконференцзв`язок із Буринським районним судом Сумської області для участі обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні 13.05.2025 року о 13:00 год. та всіх наступних судових засіданнях.

Доручити службовій особі ДУ «Сумський слідчий ізолятор» здійснити дії, передбачені ч. ч. 4, 6 ст. 336 КПК України (вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання).

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк, застосованого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 20.06.2025 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі десяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 30280 гривень.

Застава може бути внесена обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: Одержувач: ТУДСА України в Сумській області, Код: 26270240, Назва банку: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA0008869, Призначення платежу: застава, за кого (прізвище, ім`я, по-батькові), № ухвали суду, платник застави (прізвище, ім`я, по-батькові).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту за місцем несення ним військової служби, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця служби (роботи) та засобів зв`язку;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на перетин кордону України;

- утримуватися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же самий строк з моменту вручення її копії.

Суддя ОСОБА_1