Справа № 674/1328/24
Провадження № 1-кп/674/26/25
УХВАЛА

іменем України

04 серпня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисників адвокатів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , представник заявника власника майна адвоката ОСОБА_16 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000471 від 22.06.2023 року про обвинуваченняОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317; ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.255; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

Представник заявника власника майна ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_16 подав клопотання про скасування арешту, накладеного на майно та просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.01.2024 (справа №607/1792/24 пров.№1-кс/607/589/2024) на майно вилучене в ході проведеного обшуку 23.01.2024 за місцем проживання ОСОБА_17 , зокрема: мобільний телефон iPhone 13, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-карткою НОМЕР_3 ;- мобільний телефон iPhone 7, ІМЕІ: НОМЕР_4 ; жорсткий диск Samsung (320 Gb/720mb); SSD диск ex100:120 gb; носій інформації (жорсткий диск) Sfogote, с/н 5QF6T236, ST332062OAS. Зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_17 вказане майно. Зазначає, що потреба в арешті особистого майна ОСОБА_17 повністю відсутня, а тому постає необхідність в його скасуванні. Крім того, досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000471 від 22.06.2023 вже завершено, ОСОБА_17 не було повідомлено підозру та не вручали обвинувальний акт в рамках даного кримінального провадження, його причетність до вчинення кримінальних правопорушень не була встановлена. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. Щодо вилученої техніки (телефони та жорсткі диски) такі є лише матеріальними носіями інформації та самі по собі не є необхідним доказом.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_16 клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, також зазначив, що під час досудового розслідування у власника майна ОСОБА_17 було вилучено ряд речей, які зазначені у поданому клопотанні, хоча ОСОБА_17 жодного відношення до даної справи не має. Речі до теперішнього часу так і залишились під арештом.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що за принципом змагальності у разі повернення речових доказів та в подальшому необхідності їх дослідження, в тому числі за клопотанням сторони захисту, буде неможливо надати такі докази через можливість знищення інформації, яка знаходиться в них.

Захисники адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 ОСОБА_12 , ОСОБА_15 підтримали дане клопотання про скасування арешту майна. Також зазначили, що заперечення прокурора містить загальні мотиви, не містить посилань на конкретні матеріали справи та кого з обвинувачених це стосується.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтримали позиції своїх захисників.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку присутніх учасників судового провадження суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.01.2024 надано дозвіл стороні обвинувачення на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_17 .

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.01.2024 (справа №607/1792/24 пров.№1-кс/607/589/2024) накладено арешт на ряд перерахованих в ухвалі суду матеріальні об`єкти, вилучені 23.01.2024 в ході проведення обшуків.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У відповідності до абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені ч.3 ст.170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України)

Як вбачається зі змісту клопотання, представник заявника власника майна адвокат ОСОБА_16 просить скасувати арешт на майно та повернути його, оскільки ОСОБА_17 не було повідомлено підозру в рамках даного кримінального провадження, його причетність до вчинення кримінальних правопорушень не була встановлена, а вилучена техніка є матеріальними носіями інформації та самі по собі не є необхідним доказом.

На даний час кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, докази ще не досліджені, тому підстави для застосування арешту майна, що були визначені ухвалою слідчого судді при обранні заходу забезпечення не змінилися, і в подальшому потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала. В даному випадку накладення арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, повинен бути застосований з метою унеможливлення приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що узгоджується із вимогами ст.170 КПК України.

Слід зазначити, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

З урахуванням цього судом відхиляються доводи адвоката стосовно того, що ОСОБА_17 не має процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.

У ході розгляду клопотання не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, та не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.

З огляду на викладене, скасування арешту на зазначене майно не відповідатиме меті кримінального провадження.

За вказаних обставин тимчасове втручання у право власності, яке прямо передбаченого КПК України, не суперечить змісту ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення клопотання та скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.174, 370-372, 395 КПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання представника заявника власника майна ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_16 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 09 год. 30 хв. 07 серпня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1