Справа № 296/9446/21
Вирок

Іменем України

08 липня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представників потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000706 від 19.09.2020р. по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, розлученого, на утриманні має неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючого директором ПП «Українська дистрибуційна система», зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення у тому, що він проживав за адресою в АДРЕСА_3 разом з дружиною ОСОБА_10 та їх неповнолітнім сином ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 27 травня 2020 року ОСОБА_10 було подано до суду позовні заяви про розірвання шлюбу з ОСОБА_14 та про поділ спільно нажитого майна подружжя. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача в справі про поділ майна подружжя залучено Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система» (), Приватне підприємство «Салікс» () та Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР» (), кінцевим бенефінціарним власником яких є ОСОБА_14 .

В липні 2020 року Корольовським районним судом міста Житомира відкрито провадження у справі №296/4406/20 за позовом ОСОБА_10 , поданим 27 лютого 2020 року, про розірвання шлюбу з ОСОБА_14 та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 червня 2020 року Богунським районним судом міста Житомира відкрито провадження в справі №295/6291/20 про поділ майна подружжя. Ухвалами судді Богунського районного суду міста Житомира від 04.06.2020 і 26.06.2020 та ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 02.08.2021 року в справі №295/6291/20 здійснено забезпечення позову про поділ майна подружжя шляхом накладення арешту на вісімнадцять об`єктів рухомого майна та ряд об`єктів нерухомого майна, власниками яких є Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система» та Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР».

Юридичними особами, кінцевим бенефінціарним власником яких є ОСОБА_14 , неодноразово оскаржувались ухвали про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, однак застосоване судами забезпечення позову про поділ майна залишено в силі.

На ґрунті неприязного відношення, що виникло у ОСОБА_14 до ОСОБА_10 , у зв`язку з ініціюванням останньою судової справи про поділ майна подружжя, позовними вимогами в якій є компенсація половини вартості майна, внесеного до статутних капіталів Приватного підприємства "Українська дистрибуційна система", Приватного підприємства "Салікс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СП САН ДЕКОР" та визнання за ОСОБА_10 права власності на 1/2 майна Приватного підприємства "Українська дистрибуційна система", Приватного підприємства "Салікс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "СП САН ДЕКОР", ОСОБА_14 вирішив здійснити умисні протиправні дії з метою завдання шкоди правам та інтересам ОСОБА_10 за наступних обставин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на грубе порушення трудових та інших майнових прав ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що вимогами ст.44, ст.47 і ч.1 ст.116 КЗпП України встановлено обов`язок роботодавця виплатити працівникові при припиненні трудового договору з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 5 частини першої статті 41, вихідну допомогу у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток в день звільнення, ОСОБА_14 одноосібно, в порушення зазначених вимог закону, не виплатив ОСОБА_10 передбачену трудовим законодавством вихідну допомогу, що підтверджується Наказом №70К (розпорядження) від 18.08.2020 року про припинення трудового договору (контракту), яким бухгалтерії ТОВ «СП САН ДЕКОР» наказано провести розрахунок по виплаті компенсації тільки за невикористані дні відпустки.

В подальшому, ОСОБА_10 звернулася з питанням невиплати вихідної допомоги при звільненні до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР», і рішенням Короловського районного суду м. Житомира від 17.02.2021 року в справі №295/7846/20, яке набрало законної сили 24.03.2021р., стягнуто з ТОВ «СП САН ДЕКОР» на користь ОСОБА_10 126000 грн. невиплаченої вихідної допомоги при звільненні та 114396,45 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Так, у Корольовському відділі державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у відділі на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження, яке внесено до Автоматизованої системи виконавчого провадження за №65247043 з виконання виконавчих листів №295/7846/20, виданих 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР», директором якого являється ОСОБА_14 , на користь ОСОБА_10 не виплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126000 грн. та стягнення з ТОВ «СП САН ДЕКОР» на користь потерпілої середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114396 грн. 45 коп.

20.04.2021 р. державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії якої рекомендованим листом направлено на адреси сторін виконавчого провадження та відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» повідомлено боржника в особі ОСОБА_14 про необхідність виконання рішення протягом 10 робочих днів. Згідно трекінгу відстеження поштового відправлення ДП «Укрпошта», постанови про відкриття виконавчого провадження боржником отримано 23.04.2021р.

Керівнику ТОВ «СП САН ДЕКОР» ОСОБА_14 07.05.2021 р. державним виконавцем направлено вимогу щодо надання декларації про майно боржника юридичної особи, а також попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.

З метою ухилення від виконання рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 24 лютого 2021 року в справі №295/7846/20 представником ТОВ «СП САН ДЕКОР» до суду подано заяву про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду міста Житомира, у задоволенні якої 12.05.2021р. було відмовлено.

В зв`язку з не виконанням судового рішення державним виконавцем відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти рахунків, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника. Також окремою постановою державним виконавцем у виконавчому провадженні №65206026 винесено постанову на арешт всього майна боржника ТОВ «СП САН ДЕКОР».

Таким чином, ОСОБА_14 обвинувачується у тому, що він, як директор Товариства з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР», тобто будучи особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями у вказаному Товаристві, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 24 лютого 2021 року в справі №295/7846/20, яке набрало законної сили 24.02.2021р., будучи ознайомленим зі змістом судового рішення, ухилявся від його виконання, маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Умисні дії ОСОБА_14 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили.

Під час розгляду справи в суді обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1950000 гривень не визнав в повному обсязі. Надав суду наступні показання. В середині квітня 2021р. підприємством було отримано рішення суду від 24.02.2021р. Було подано заяву про перегляд заочного рішення, однак судом було відмовлено. Вказане рішення оскаржувалося до Житомирського апеляційного суду, ухвалою суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції частково скасовано. В кінці травня 2021р. отримав від державного виконавця вимогу щодо надання декларації про майно боржника юридичної особи та протягом травня погасили заборгованість. Інших рахунків не відкривали. На запитання прокурора пояснив, що не знав про наявність заочного рішення, протягом травня 2021р. рішення було виконано повністю. На запитання представника потерпілої ОСОБА_16 пояснив, що не пам`ятає, чи надходила йому копія позовної заяви, не пам`ятає чи приймав участь у справі адвокат, судові повістки про виклик до суду не надходили, вказівок бухгалтерам щодо невиплати грошових коштів він не надавав. На запитання адвоката пояснив, що в середині травня 2021р. приходили представники державної виконавчої служби, останні були допущені на територію підприємства, здійснювали опис майна, перешкод в їх діяльності не було. Ствердив, що рішення ним було виконано добровільно. В травні 2021р. дізнався про те, що на майно накладено арешт. На запитання суду ствердив, що рішення було виконано в повному обсязі в травні 2021р. Вказівок щодо невиконання рішення він не надавав, перший платіж на виконання рішення був на початку травня - 06.05.2021р., сплачували частинами, виконавче провадження було закрито 03.06.2021р. в зв`язку із повним виконанням.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні, та містяться в показаннях потерпілої та свідків.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що з 2000р. по 2020 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_14 , мають спільних двох дітей, з 2014р. була директором ТОВ «СП Сан Декор», мали сімейний прибутковий бізнес. Через погіршення стосунків між нею та ОСОБА_14 та тривалого неприязного відношення через подані нею позов про поділ майна подружжя, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно підприємства, обвинувачений своїми діями змусив її написати заяву про звільнення, так як звільнити її було важко. Як засновник підприємства, ОСОБА_14 мав право прийняти рішення про звільнення, вона просила звільнити її «по людські», проте марно. Так як при звільненні їй не виплачено вихідну допомогу в день звільнення, вона звернулася до суду з позовом до ТОВ «СП Сан Декор» та рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 17.02.2021р., яке набрало законної сили, на її користь стягнуто грошові кошти. На примусовому виконанні в ДВС Корольовського району перебувало виконавче провадження за виконавчими листами про стягнення з ПП «СП Сан Декор», директором якого був ОСОБА_14 , на її користь вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримаки розрахунку при звільнення. ОСОБА_14 знав про наявність відкритого виконавчого провадження, ухилявся від виконання судового рішення, державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках. ОСОБА_14 переховувався від державних виконавців, уникав спілкування, по приїзду працівників поліції на роботу там казали, що його на місці немає. Виконавча служба змогла зобов`язати підприємство виконати рішення суду тоді, коли наклали арешт на майно підприємства.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що знайома з потерпілою на протязі п`яти років (сусіди), з обвинуваченим не знайома. Зі слів потерпілої, між нею та чоловіком був конфлікт, казала про те, що розлучаються. Безпосереднім свідком конфлікту не була, характеризує потерпілу виключно з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що є працівником ПП «УДС», займається нарахуванням заробітної плати, потерпіла була колишньою начальницею (була заступником директора), обвинувачений являється директором вказаного підприємства. На підприємстві працює з 2007 р, працювала головним бухгалтером на двох підприємствах, потерпіла була її безпосереднім керівником практично до звільнення. Після звільнення ОСОБА_10 керівником став ОСОБА_14 . Працювали на двох організаціях, не може сказати про причини звільнення ОСОБА_10 з ТОВ «СП Сан Декор» (була директором підприємства), так як в той час перебувала на лікарняному, щодо ПП «УДС» - потерпіла написала заяву, збори не проводились, вона була звільнена наказом власника/засновника підприємства, ОСОБА_14 , кадрова служба зробила наказ, ОСОБА_14 його підписав. Все відбувалося практично в один і той же період. Вона нараховувала заробітну плату ОСОБА_10 при звільненні, на запитання «яким чином виплачувати гроші?» директор відповів, що ми неправильно розуміємо статтю закону, через якийсь період часу після звільнення потерпілої ОСОБА_14 просив надати йому відомості первинних бухгалтерських документів по 2020р.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що являється бухгалтером в ПП «УДС», працює на посаді з 2014 року. В силу своїх посадових обов`язків приймає замовлення від покупців, виписує накладні рахунки, ТТН, проводить облік матеріальних цінностей. З 2014р. та на даний час директором на підприємстві є ОСОБА_14 , потерпіла ОСОБА_10 була заступником директора з фінансових питань, працювала до моменту звільнення 2020р. Бухгалтерський облік на підприємстві комп`ютеризований, крім неї до обліку мають доступ інші бухгалтери, головний бухгалтер, директор ОСОБА_14 , потерпіла теж мала доступ. Працюють кожен в окремих робочих кабінетах, причини звільнення потерпілої з посади їй не відомі, наказу про її звільнення не бачила, збори не проводилися.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснила, що знайома з обвинуваченим та потерпілою - обвинувачений ОСОБА_14 був її безпосереднім керівником на ПП «УДС», де вона працювала бухгалтером, та був власником ТОВ «СП Сан Декор», де вона працювала бухгалтером за сумісництвом, потерпіла ОСОБА_10 була заступником директора на ПП «УДС» та директором на ТОВ «СП Сан Декор». Під час її роботи на посаді бухгалтера ТОВ «СП Сан Декор» (з вересня 2013р. по вересень 2021р), до кола її обов`язків входило ведення бухгалтерського обліку на підприємстві, витрат підприємства, витрат постачальників, переговори з постачальниками. Нарахування заробітної плати здійснювалось через онлайн банкінг банку «ПУМБ», все погоджувалось з ОСОБА_14 , при виконанні нею обов`язків тимчасово відсутнього касира нею надавалися роздруковані виписки ТОВ «СП Сан Декор» та ПП «УДС», обвинувачений бачив всі операції, які були здійснені за попередній банківський день. Потерпіла ОСОБА_10 мала робочий кабінет на території ПП «УДС», також працювала на ТОВ «СП Сан Декор», бачилися щодня. Чітка причина звільнення ОСОБА_10 їй не відома, ОСОБА_14 сказав підготувати наказ про звільнення потерпілої. Вона, ОСОБА_20 , готувала проект наказу про звільнення ОСОБА_10 , надавала ОСОБА_14 для перевірки та підпису, інформацію щодо статті та причини звільнення потерпілої надав ОСОБА_14 . Разом із наказом був протокол загальних зборів. Відомо, що ще до моменту звільнення за вказівкою ОСОБА_14 у потерпілої зник доступ до робочої програми (надав вказівку адміністратору налаштування програм про відключення їй доступу). Звільнення потерпілої співпало із процесом їх розлучення та поділом майна між подружжям. Виконавчий лист про стягнення коштів при звільненні потерпілої на підприємство надійшов в кінці грудня 2020р. на початку січня 2021р., виплату здійснили в січні 2021р. ( у встановлені строки), дані операції здійснював бухгалтер з ПП «УДС» (на той час ОСОБА_21 ). З приводу документів, що надходили з виконавчої служби по вихідній допомозі, ОСОБА_14 казав про те, що «поки нічого не робити». На запитання потерпілої пояснила, що директору ОСОБА_14 було відомо про перебування потерпілої на лікарняному при оголошенні наказу про звільнення, про необхідність виплати шести окладів при звільненні йому було відомо, всі рішення, статути знаходились в сейфі в бухгалтерії. Про наявність рішення засновника від 08.10.2014р. про встановлення заробітної плати потерпілій в сумі 3750 грн з внесенням змін до штатного розпису їй не було відомо, такого рішення вона не бачила. Всі розрахункові відомості головний бухгалтер затверджувала у ОСОБА_14 , ОСОБА_14 мав доступ до обох баз підприємства, розуміється в програмі 1С.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні надала наступні показання. Знайома з обвинуваченим та потерпілою, раніше працювали разом на ПП «УДС» (обвинувачений був директором, потерпіла - колега по роботі), була на посаді бухгалтера, працювала з березня 2020р. по серпень 2022р. Причини та обставини звільнення потерпілої ОСОБА_10 з ПП «УДС» не пам`ятає. До обов`язків входило проведення платіжних доручень, операції, пов`язані з касою, заробітню плату не нараховувала. Щодо платіжних доручень мало електронну форму (клієнт банк), підписувалося електронним ключем, директор надавав їй для оплати підписані своїм підписом документи, по яким вона здійснювала платіжки. Щоранку формувала виписки по всім трьом підприємствам, друкувала, носила директору на перевірку. Директор попередньо переглядав, давав своє погодження, підписував своїм підписом. Рішення та статутні документи зберігалися у директора (на момент її виходу на роботу в 2020р.).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що з 2020 року працює в Корольовському ВДВС. Було два виконавчих провадження про стягнення заробітної плати та вихідної допомоги з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 . Справа закрита в 2021 році, за пів року 2021р. кошти стягнено. Під час виконання стягнення описувалося майно, були арешти коштів/рахунків, майна, виїзди на підприємство (2 рази), виїжджали з адвокатом ОСОБА_23 , проводився опис, в подальшому, документи надсилались підприємству. Арешт накладався в межах виконавчого провадження, в загальному сума була близько 200 тис. грн. При виїзді ОСОБА_14 не був присутнім, перешкод на вхід до підприємства не було, проте їх не одразу пустили на територію, охорона зізвонювалася з керівником, потім вільно зайшли через охорону. На запитання представника потерпілої пояснила, що про відкриття виконавчого провадження повідомляються стягувач та боржник, шляхом надсилання поштових відправлень. Після примусових дій (арешт коштів/рахунків, опис та арешт майна) постанова була виконана (на депозитний рахунок надійшли кошти), боржником було виконане рішення суду, реалізація майна не проводилась.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням потерпілої, в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_24 надала суду наступні пояснення. Обвинувачений та потерпіла є її батьками, перебували в шлюбі більше 20 років. За останні декілька років були проблеми в сім`ї, стосунки між ними суттєво погіршилися, батько чинив фізичний та моральний тиск щодо матері, ОСОБА_10 подала позов на розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, за такі дії батьком мама була звільнена з роботи. Зі слів батька, мама хоче забрати весь бізнес, тому він пропонував їй, ОСОБА_24 , переписати на неї половину активів підприємства (кінець 2021р.), на що вона відмовилась, після чого перестала отримувати фінансову допомогу від батька. Після звільнення у матері не залишилось засобів для існування, у батька був весь сімейний бюджет, контролював витрати та вимагав звітності за витрачені кошти.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 пояснила, що працює бухгалтером в ПП «УДС» з січня 2017 року. Причини та підстави звільнення ОСОБА_10 з роботи їй не відомі. До нарахування заробітної плати працівникам не має відношення, займається накладними, реєстрацією, випискою авансових звітів, списанням дорожніх листів. Потерпіла працювала на посаді заступника директора ПП «УДС», керівником є ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснила, що знайома з потерпілою (допомагала доглядати сина ОСОБА_27 ), знайома з обвинуваченим (знає з дитинства), перебуває в нормальних відносинах з обома. Між ОСОБА_28 почалися складні напружені відносини, потерпіла збирала чеки для звітності за витрачені кошти, їй, ОСОБА_26 відомо, що ОСОБА_14 звільнив з роботи потерпілу, остання переживала з даного приводу.

Прокурором після відмови від допиту свідків обвинувачення повторно заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_29 , яке після обговорення з учасниками провадження судом було задоволено. Однак, допит даного свідка тривалий час виявився неможливим з об`єктивних та незалежних від суду і учасників кримінального провадження причин, хоча судом вживались всі можливі заходи для забезпечення явки свідка в судове засідання. В судовому засіданні 10.06.2025р. судом прийнято відмову прокурора від допиту даного свідка в зв`язку з неможливістю її допиту.

На підтвердження винуватості ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого органом досудового розслідування кримінального правопорушення стороною обвинувачення в якості доказів вини останнього надано і наступні безпосередньо досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.08.2021 року, за номером кримінального провадження 0001438 внесено відомості до ЄРДР з приводу надходження 05.08.2021р. до Житомирського РУП звернення державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо невиконання ухвали Корольовського районного суду м. Житомира (справа №296/7846/20) ТОВ «СП Сан Дкор».

Листом дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_30 від 12.05.2021р. за №9208/201/201.2021, адресованого начальнику Корольовського відділу ДВС м. Житомира, останній, в зв`язку із проведенням досудового розслідування по КП №0000706, просить повідомити стан виконання виконавчих листів, виданих 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира на підставі рішення від 24.02.2021р. за позовом ОСОБА_10 .

Згідно письмового повідомлення державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_31 про вчинення кримінального правопорушення (в порядку ст. 214 КПК України) від 17.05.2021р. №19.22/15/2021/7/52777, адресованого Житомирському відділу поліції ГУНП в Житомирській області, остання просить прийняти та невідкладно зареєструвати повідомлення Корольовського ВДВС у м. Житомирі до ЄРДР про вчинення керівником ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_14 злочину, передбаченого ст. 382 КК України, розпочати за вказаним повідомленням про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України, про що повідомити Корольовський ВДВС у м. Житомирі письмово у встановленому законом порядку.

Згідно копії письмової заяви ОСОБА_10 від 15.04.2021р. про примусове виконання рішення суду, адресованої Корольовському ВДВС у м. Житомирі, остання просить прийняти до виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20 за позовом ОСОБА_10 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_14 , про стягнення невиплаченої вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно копії виконавчого листа у справі №296/7846/20, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 15.04.2021р., рішенням від 24.02.2021р. за позовом ОСОБА_10 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_14 , про стягнення невиплаченої вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вирішено стягнути з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126 000 грн. Рішення суду набрало чинності 29.03.2021р.

Постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП 65206026) від 20.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_32 , за результатами розгляду заяви ОСОБА_10 про примусове виконання за виконавчим листом №296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126 000 грн., із зобов`язанням боржника подати декларацію про доходи та майно, з повідомленням боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, з направленням копії постанови сторонам виконавчого провадження.

Згідно копій фіскальних чеків відділення поштового зв`язку Житомирської дирекції АТ «Укрпошта» від 21.04.2021р., на адреси ТОВ «СП Сан Декор» (повідомлення 997, 006), ОСОБА_10 направлено рекомендовані листи.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 006, відправлення прийняте 21.04.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 23.04.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 23.04.2021р. перебуває у точці видачі/доставки, 23.04.2021р. відправлення вручено за довіреністю.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 997, відправлення прийняте 21.04.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 23.04.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 23.04.2021р. перебуває у точці видачі/доставки, 23.04.2021р. відправлення вручено за довіреністю.

Постановою про арешт коштів боржника (ВП 65206026) від 22.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_32 , з підстав невиконання боржником ТОВ «СП Сан Декор» рішення суду за виконавчим листом 296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «СП Сан Декор» у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 266436,09 гривень., з направленням копії постанови на виконання до банківських, інших фінансових установ, та сторонам виконавчого провадження.

Постановою про арешт майна боржника (ВП 65206026) від 22.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_32 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за виконавчим листом 296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ «СП Сан Декор», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 266436,09 гривень., з направленням копії постанови на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження.

Згідно письмового попередження державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_31 від 07.05.2021р. №19.22/20/2021/7/48820, адресованого керівнику ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_14 , на адресу керівника направлено попередження про кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України за невиконання судових рішень, а саме виконавчих документів за №296/7846/20, видані Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 заборгованості на загальну суму 266436, 09 грн., з роз`ясненням вимог ч. 4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно письмової вимоги державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_31 від 07.05.2021р. №19.22/20/2021/7/48821, адресованого керівнику ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_14 , на адресу керівника направлено вимогу про надання до 12.05.2021р. декларації про доходи та майно боржника юридичної особи, з повідомленням про наслідки неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей щодо притягнення винних осіб до відповідальності, із роз`ясненням вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно копій фіскальних чеків відділення поштового зв`язку Житомирської дирекції АТ «Укрпошта» від 08.05.2021р., на адресу керівника ТОВ «СП Сан Декор» (повідомлення 420, 439) направлено рекомендовані листи.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 420, відправлення прийняте 08.05.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 11.05.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 11.05.2021р. перебуває у точці видачі/доставки.

Згідно трекеру «Укрпошта» за параметром перевірки статусу відстеження повідомлення 439, відправлення прийняте 08.05.2021р., з надходженням на сортувальний центр, 11.05.2021р. прямує до точки видачі/доставки, 11.05.2021р. перебуває у точці видачі/доставки.

Згідно копії письмової заяви ОСОБА_10 від 15.04.2021р. про примусове виконання рішення суду, адресованої Корольовському ВДВС у м. Житомирі, остання просить прийняти до виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20 за позовом ОСОБА_10 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_14 , про стягнення невипалченої вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно копії виконавчого листа у справі №296/7846/20, виданого Корольовським районним судом м. Житомира 15.04.2021р., рішенням від 24.02.2021р. за позовом ОСОБА_10 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа ОСОБА_14 , про стягнення невиплаченої вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вирішено стягнути з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114 396 грн 46 коп. Рішення суду набрало чинності 29.03.2021р.

Постановою про відкриття виконавчого провадження (ВП 65205797) від 20.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_32 , за результатами розгляду заяви ОСОБА_10 про примусове виконання за виконавчим листом №296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114 396 грн 46 коп, із зобов`язанням боржника подати декларацію про доходи та майно, з повідомленням боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, з направленням копії постанови сторонам виконавчого провадження.

Постановою про арешт коштів боржника (ВП 65206026) від 26.04.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС ОСОБА_32 , з підстав невиконання боржником ТОВ «СП Сан Декор» рішення суду за виконавчим листом 296/7846/20, виданого 15.04.2021р. Корольовським районним судом м. Житомира, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «СП Сан Декор», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 266436,09 гривень., з направленням копії постанови на виконання до банківських, інших фінансових установ, та сторонам виконавчого провадження.

Письмовою заявою ОСОБА_10 від 12.05.2021р., адресованої начальнику Корольовського ВДВС, остання просить долучити до матеріалів виконавчого провадження ухвалу суду від 12.05.2021р. відносно ТОВ «СП Сан Декор».

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2021р., за результатами розгляду заяви представника ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_13 про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20 за позовом ОСОБА_10 до ТОВ «СП Сан Декор», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_14 про стягнення вихідної допомоги при звільненні та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, заяву ТОВ «СП Сан Декор» залишено без задоволення.

Згідно копії акту державного виконавця від 13.05.2021р., державним виконавцем Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_32 , при примусовому виконанні виконавчих листів №296/7846/20 від 15.04.2021р., виданого Корольовським районним судом м. Житомира про стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в розмірі 126 000 грн та стягнення з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 114396,45 грн, складеного за участю понятих ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , в присутності представника стягувача ОСОБА_12 та старшого державного виконавця ОСОБА_35 , встановлено: 13.05.2021р. о 14 год 00 год було здійснено вихід за адресою у м. Житомирі, вул. Параджанова, 82, з метою відібрання пояснень у керівника ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_14 щодо невиконання виконавчих документів, однак керівника за адресою не виявлено, відкрив ворота підприємства охоронець, який зателефонував керівнику та повідомив, що ОСОБА_14 відсутній. До воріт підприємства вийшов заступник керівника ОСОБА_36 , який відмовився надавати будь яку інформацію та документацію щодо даного підприємства, тому державним виконавцем було прийнято рішення здійснити опис та арешт майна ТОВ «СП Сан Декор».

Згідно письмової вимоги державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_31 від 17.05.2021р. №19.22/8/2021/7/52748, адресованого керівнику ТОВ «СП Сан Декор» ОСОБА_14 , на адресу керівника направлено вимогу про надання до 24.05.2021р. інформації щодо місцезнаходження автонавантажувача GP30N CAT, ET13FL00809, 2009 року виготовлення США, із роз`ясненням вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», та положень ст. 382 КК України.

Стороною захисту з метою обстоювання своєї правової позиції в змагальному процесі надано ряд доказів, які на думку сторони провадження є такими, що спростовують висунуте ОСОБА_14 обвинувачення.

Зокрема, згідно копії листа представника ТОВ «СП Сан Декор» адвоката ОСОБА_13 від 28.04.2021р. №28-04/21, адресованого Корольовському ВДВС у м. Житомирі, з приводу ВП №65206026, 65205797, останній повідомляє про те, що ТОВ «СП Сан Декор» звернулося до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою від 22.04.2021р. про перегляд рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20, 28.04.2021р. ТОВ «СП Сан Декор» звернулося до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, в зв`язку із чим просить відкласти проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№65206026, 65205797 до вирішення заяв ТОВ «СП Сан Декор».

Так, заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у цивільній справі №296/7846/20 судом вирішено стягнути з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 невиплачену вихідну допомогу при звільненні в розмірі 126000грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 114396грн 45коп; 2429грн судового збору.

22.04.2021р. ТОВ «СП Сан Декор» звернулося до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою про перегляд рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у справі №296/7846/20.

28.04.2021р. ТОВ «СП Сан Декор» звернулося Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі із клопотанням відкласти проведення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №№65206026, 65205797 до вирішення заяв ТОВ «СП Сан Декор» про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 12.05.2021р. заяву ТОВ «СП Сан Декор» про перегляд заочного рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. у цивільній справі №296/7846/20 залишено без задоволення.

17.05.2021р. ТОВ «СП Сан Декор» звернулось через Корольовський районний суд м.Житомира із апеляційною скаргою на заочне рішення.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 13.07.2021р., за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ « СП Сан Декор» на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. апеляційну скаргу ТОВ «СП Сан Декор» задоволено частково, заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24.02.2021р. скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ТОВ «СП Сан Декор» на користь ОСОБА_10 36000 невиплаченої вихідної допомоги при звільненні, 33538,46 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.02.2021р. по 13.07.2021р. та 1738, 45 грн судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Даним рішенням суду апеляційної інстанції констатовано, що суд першої інстанції, постановляючи заочне рішення, в порушення вимог ч.3 ст.280 ЦПК України не відклав розгляд справи, а ухвалив заочне рішення 24.02.2021р., позбавивши Товариство процесуальної можливості подати свої заперечення та відповідні докази.

Згідно постанови державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_32 про закінчення виконавчого провадження від 03.06.2021р. (ВП №65205797), борг сплачено з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження на депозитний рахунок Корольовського ВДВС та перераховано, згідно платіжних доручень №6309, 6478, 6479 від 12.05.2021р., №7397, 7399, 7400 від 01.06.2021р., виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №296/7846/20 від 15.04.2021р. закінчити.

Згідно постанови державного виконавця Корольовського ВДВС у м. Житомирі ОСОБА_32 про закінчення виконавчого провадження від 03.06.2021р. (ВП №65206026), борг сплачено з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження на депозитний рахунок Корольовського ВДВС та перераховано, згідно платіжних доручень №6308, 6479, 6478 від 12.05.2021р., №7398, 7399, 7400 від 01.06.2021р., виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №296/7846/20 від 15.04.2021р. закінчити, вирішено зняти арешт з усього майна боржника, накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника від 22.04.2021р., зняти арешт з грошових коштів, що містяться на рахунках боржника, накладений відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2021р. та від 26.04.2021р., зняти арешт з майна, накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника від 06.05.2021р., зняти арешт з майна боржника, накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника від 17.05.2021р., зняти арешт з грошових коштів, що містяться в касі боржника ТОВ «СП Сан Декор», накладений відповідно до постанови про арешт майна боржника від 25.05.2021р.

За клопотанням сторони захисту, з Офісу Генерального прокурора витребовувалися відомості з електронної інформаційної системи Єдиний реєстр досудових розслідувань про кримінальне провадження №0000706 від 19.09.2020р. в повному обсязі, в тому числі, за розділами «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли». В судовому засіданні за участю учасників процесу судом досліджено відомості у кримінальному провадженні №0000706, сформовані з використанням бази даних ЄРДР, у вигляді роздруківок скриншотів.

Суд, здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема на основі змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту, дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_14 обвинувачення не знайшло свого підтвердження в суді і жоден з доказів прокурора або їх сукупність не спростовує версію обвинуваченого.

Згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Матеріалами справи не підтверджено належного виконання державним виконавцем приписів Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяв на час проведення виконавчих дій, на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень. У обвинуваченого як керівника ТОВ фактично не було часової можливості одразу добровільно виконати рішення суду, яке він в подальшому оскаржив у встановленому і передбаченому Законом порядку, скориставшись своїм конституційним правом, оскільки вже 22.04.2021р. державним виконавцем було накладено арешти на рахунки боржника по виконавчому листу, виданому судом 15.04.2021р., по виконавчому провадженню, відкритому 20.04.2021р.

При цьому представник ТОВ «СП Сан Декор» 22.04.2021р. офіційно звертався до державного виконавця з клопотанням про відкладення проведення виконавчих дій по даному виконавчому провадженню в зв`язку з поданням заяви про перегляд заочного рішення суду та у зв`язку з поданням 17.05.2021р. апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, в цей же день 17.05.2021р. при таких обставинах звернення державного виконавця до правоохоронних органів з метою притягнення ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності було передчасним за відсутності доказів, які б підтверджували факт умисного невиконання боржником судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання, враховуючи також і той факт, що з 06.05.2021р. на користь потерілої ОСОБА_10 на виконання переглянутого і частково скасованого в подальшому рішення суду почали перераховуватись відповідні кошти, про що зазначено вище. Станом на 17.05.2021р. день звернення держвиконавця до правоохоронних органів рішення суду про стягнення з Товариства коштів вже було в процесі виконання, відповідні кошти частково надійшли на рахунок ОСОБА_10 .

Як підтверджено копіями виписок АТ «ПУМБ» з ТОВ «СП Сан Декор» на виконання судового рішення стягнуто кошти: 06.05.2021р. - 1902,18 грн; 06.05.2021р. - 919,18 грн; 31.05.2021р. - 2821,36 грн, 263614,73 грн. Так, 07.06.2021р. Корольовським ВДВС у м. Житомирі повернуто надлишково сплачені кошти в сумі 2821,36 грн.

Разом з тим, прості арифметичні підрахунки дають можливість суду прийти до висновку, що станом на 13.07.2021р. день постановлення рішення суду апеляційної інстанції - сума надлишково виплачених коштів є значно і суттєво більшою. При цьому відомості до ЄРДР по факту можливого вчинення ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, внесено органом досудового розслідування лише 05.08.2021р.

Так, за ч. 1 ст. 382 КК передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, при цьому ч. 2 цієї норми передбачено відповідальність за вчинення того самого діяння, якщо ті самі дії, вчинені службовою особою.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання). Саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати.

Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Так, для доведення умисного невиконання судового рішення має важливе значення з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати. Зокрема, відсутність реальної можливості виконати рішення суду виключає відповідальність за ст. 382 КК. Водночас, для встановлення факту умисного невиконання достатньо підтвердити, що зобов`язана особа мала можливість хоча б частково виконати судове рішення, але без поважних причин не зробила цього.

Таким чином, виконання рішення суду свідчить про відсутність прямого умислу на його не виконання і, відповідно, виключає склад даного кримінального правопорушення.

Надані стороною обвинувачення письмові докази та допитані у судовому засіданні суду свідки не підтвердили викладених в обвинуваченні обставин щодо наявності у ОСОБА_14 умислу на невиконання судового рішення. Отже, під час розгляду встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_14 здійснено низку дій, які свідчать про намір виконати рішення суду. А допитана в суді свідок ОСОБА_22 підтвердила відсутність перешкод для заходу на територію підприємства з метою опису майна та вчинення інших належних дій, при цьому підтвердила, що в телефонному режимі керівник ОСОБА_14 дав вказівку охороннику допустити державних виконавців, понятих, представника ОСОБА_12 на територію; також встановлено, що реалізація майна в ході виконавчого провадження не проводилась.

Твердження прокурора в обвинувальному акті про те, що представником ТОВ «СП Сан Декор» до суду подано заяву про перегляд заочного рішення з метою ухилення від виконання цього рішення є безпідставними.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Цивільне процесуальне законодавство у ст.284 ЦПК України передбачає процесуальне право сторони, яка не брала участі в судовому засіданні, на якому ухвалювалось заочне судове рішення, подати до суду заяву про його перегляд.

Також правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції повністю або частково наділені учасники справи та особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки (ст.352 ЦПК України).

Таким чином, право на оскарження судового рішення загалом, та право на подачу заяви про перегляд судового рішення зокрема як елемент права на оскарження рішення, не є ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Крім того, судом встановлено, обвинувачений, розуміючи необхідність виконання зазначеного судового рішення, через представника адвоката звернувся до Корольовського відділу ДВС у м.Житомирі з клопотання про відкладення проведення виконавчих дій 28.04.2021р., а із заявою про перегляд заочного рішення 22.04.2021р. Ці дії було виконано практично одразу після відкриття 20.04.2021р. виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду і вони (дії), на переконання суду, не свідчать про наявність умислу обвинуваченого на невиконання рішення суду. В той же час судом апеляційної інстанції при перегляді заочного рішення від 24.02.2021р. констатовано порушення судом ст.280 ЦПК України в частині прийняття рішення в той час, як суд мав відкласти розгляд справи для забезпечення відповідачу можливості надати свої заперечення та відповідні докази.

Твердження сторони захисту про те, що до 17.04.2021р. обвинувачений взагалі не знав про прийняте судом 24.02.2021р. рішення, прокурором як стороною обвинувачення не спростоване.

Наданих прокурором доказів недостатньо для винесення обвинувального вироку відносно ОСОБА_14 , оскільки це не доводить, що обвинувачений вчинив інкриміновані йому кримінально-карані діяння, так як злочинність діяння визначається наявністю в ньому не окремих, а всіх без виключення складових злочину, визначених кримінальним законом. Відсутність у діянні хоча б однієї зі складових певного злочину означає, що діяння цей злочин не утворює.

Згідно з ч.3 ст.373 КПК обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В численних рішеннях Верховний Суд підкреслював, що обвинувальний вирок ухвалюється судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Також Верховний Суд визначає, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Положеннями ст. 17 КПК визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її винуватість не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватості особи поза розумним сумнівом.

Як регламентовано ст.91 КПК, доказуванню у кримінальному провадженні підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та в установлених КПК випадках на потерпілого.

Обвинувальний вирок може бути постановлено судом лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий учасниками судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_14 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатньої сукупності допустимих доказів на доведення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень стороною обвинувачення не зібрано і суду не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає, що в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст.62 Конституції України, необхідно виправдати ОСОБА_14 , оскільки при судовому розгляді не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад інкримінованих кримінальних правопорушень.

Слушними також є зауваження сторони захисту про те, що в обвинувальному акті ОСОБА_14 ставиться у провину умисне невиконання рішення суду у справі №295/7846/20, хоча такої справи щодо ОСОБА_37 не існує, оскільки як підтверджено матеріалами провадження і встановлено судом дійсно рішення Корольовським районним судом м.Житомира ухвалено у справі №296/7846/20. Вказану невідповідність суд вважає допущеною прокурором внаслідок механічної описки і вона не є такою, що істотно негативно впливає на висновок суду. Таким, що не відповідає матеріалам справи, і безпідставним є також твердження прокурора в обвинувальному акті про те, що рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 24.02.2021р. набрало законної сили 24.02.2021р. Під час судового розгляду сторона обвинувачення не скористалась правом, наданим ст.ст.338, 339 КПК України, та не змінювала обвинувачення в суді.

21.10.2024р. криімнальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ст.126-1, ч.1 ст.357, ч.1 ст.125, ч.1 ст.358 закрито, розгляд провадження по обвинуваченню за ч.1 ст.382 КК України продовжено в загальному порядку.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.01.2025р. ухвалу суду про закриття провадження по суті залишено без змін, рішення щодо залишення цивільного позову без розгляду скасовано.

Арешт не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_14 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та виправдати на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити виправданому, прокурору, захиснику, направити потерпілій, представникам потерпілої.

Головуючий суддя ОСОБА_38