провадження № 1-кп/294/38/25
справа № 294/1662/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м Чуднів

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000076 від 07.08.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дубище Житомирського (до змін - Чуднівського) району Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно - технічною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інваліда 3 групи,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, пред`явленого органом досудового розслідування.

У невстановлений слідством день та час, на початку травня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Дніпро Дніпропетровської області, вирішив придбати документ, що посвідчує його особу та його спеціальний статус у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, уникнувши проходження медичного огляду у порядку, встановленого Міністерством охорони здоров`я, а також підготовки відповідно до встановлених планів і програм та складання теоретичного, практичного іспиту у територіальному сервісному центрі МВС, тобто всупереч Положенню про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340.

З цією метою ОСОБА_4 у невстановленому слідством місці та час, домовився з невідомою особою про те, що вона допоможе йому виготовити підроблене посвідчення водія за винагороду.

В подальшому, на початку травня 2024 року у достовірно невстановлений слідством час та місці, у м Дніпрі, ОСОБА_4 з метою виготовлення підробленого посвідчення водія, його придбання та подальшого використання, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, діючи умисно, протиправно, особисто передав невстановленій особі фотографії свого паспорта із зображенням персональних даних, номеру картки платника податків, особистого підпису та власного фото.

Після цього, невстановлена слідством особа за невстановлених слідством обставин, місці, в невстановлений час з використанням термосублімаційного способу друку виготовила бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , який не відповідає таким, що знаходяться в офіційному обігу.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 10.07.2024 у точно невстановлений слідством час у приміщенні відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що знаходиться за адресою: вул. Тетерівський Узвіз № 1 в м. Чуднів Житомирського району Житомирської області, отримав конверт із посвідченням водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , за що сплатив кошти в сумі 9 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у підробленні посвідчення водія, що вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що придбане посвідчення водія серії НОМЕР_1 є підробленим документом, яке в порядку, встановленому Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 № 340, не видавалося, медичний огляд в порядку, встановленому МОЗ, він не проходив, теоретичний і практичний іспит в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС не складав, вирішив використовувати вказаний завідомо підроблений документ для підтвердження права керування транспортними засобами.

Зокрема, 07.08.2024 близько 09 год 30 хв ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , був зупиненим працівником сектору реагування патрульної поліції ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області поблизу будинку № 14 - А по вул. Житомирській в м Чуднів Житомирського району Житомирської області, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративної відповідальності, використав завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , передавши його працівнику поліції для підтвердження права керування транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних дій, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

ІІ. Позиція учасників судового провадження

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений та затверджений прокурором 29.08.2024.

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, а саме підроблення посвідчення водія, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

В судових дебатах прокурор вказав, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, просив суд врахувати пом`якшуючу обставину - активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень та відсутністю обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого та призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді обмеження волі зі звільненням від його відбування строком на 1 рік.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, визнав частково, фактично не визнавши вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, вину визнав у повному обсязі.

В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав, сказав, що його вина, що не знав про караність діяння, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Законодавець не вимагає від суду викладати докази у певній послідовності, тому вони будуть проаналізовані майже у тому порядку, як були досліджені під час судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав показання, що з 2022 року проходив службу в президентській бригаді НОМЕР_3 , у січні 2024 року після поранення попав у м Дніпро в лікарню ім. Мечникова, де проходив лікування та знаходився в одній палаті з побратимом, який теж знаходився в лікарні після поранення. Заговорили за права водія, побратим сказав, що він знає людину, яка може допомогти їх отримати, при цьому все офіційно, так як після поранення у нього була контузія і він не усвідомлював, що неправильно поступає, погодився на отримання посвідчення через людину, яку запропонував побратим. Потім після лікування поїхав у м Вінницю. У подальшому, побратим з ним сам зв`язався по телефону і перепитав, чи він погоджується на вироблення посвідчення водія, після уточнення, що процедура офіційна, ОСОБА_4 погодився та передав на номер телефону побратима через месенджер «Вайбер» свої дані, в тому числі копію паспорта. Після цього посвідчення водія прийшло йому поштовим зв`язком через ТОВ «Нова Пошта» разом з паперами, відповідно до яких він проходив навчання в автошколі. Кошти перекидав невідомій особі за допомогою мобільного. Особа, яка виготовила документ, з ним на зв`язок не виходила, номер останньої після отримання посвідчення був заблокований. У серпні 2024 року, коли їхав з посвідченням водія до центру зайнятості, його зупинили працівники поліції та з`ясувалось, що посвідчення його підроблене. При цьому зазначив, що до цього у нього було посвідчення водія «грузової категорії», яке отримав ще у 1998 році, перед отриманням яких навчався та здавав іспити. На даний час усвідомлює неправомірність вчинених ним дій.

Показання обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом, а саме:

- витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000076 за ч. 4 ст. 358 КК України та №0000234 за ч. 3 ст. 358 КК України, відповідно до яких 07.08.2024 близько 09 год 30 хв поблизу будинку № 14А по вул. Житомирська в м Чуднів Житомирської області працівниками поліції зупинено автомобіль марки «Volkswagen Passat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , під час перевірки документів на транспортний засіб та документів водія виявлено ознаки підробки посвідчення водія серії НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події від 07.08.2024, яким оглянуто та вилучено в ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_1 та в подальшому поміщено до паперового конверту б/н;

- висновком експерта № СЕ-19/106-24/11995-ДД від 12.08.2024, згідно якого, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке видане 01.07.2024 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним, що знаходяться в офіційному обігу. Він виготовлений термосублімаційним способом друку;

- інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області №31/6-3215-2024 від 09.08.2024, відповідно до якої згідно з базою даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС станом на 08.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ВРЕР ДАІ з обслуговування Любарського, Романівського та Чуднівського районів 18.06.1998 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_4 категорії «С». Посвідчення водія серії НОМЕР_1 категорії «В» видане 25.06.2024 у ТСЦ 4641 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях на ім`я ОСОБА_5 ;

- посадовими інструкціями працівників поліції сектору реагування патрульної поліції ВП № 5 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно до яких останні уповноважені здійснювати перевірку осіб, транспортних засобів, документів тощо;

- копіями журналу виїзду та повернення транспортних засобів та книги служби нарядів ВП № 5, в яких міститься інформація про патрулювання працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у серпні 2024 року;

- протоколом огляду відеозаписів з нагрудної камери працівників СРПП ВП № 5 ЖРУП від 19.08.2024, відповідно до якого згідно запису під №1, назва: 0000000__0019А працівники поліції зупинили автомобіль марки «Volkswagen Passat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 , на законну вимогу працівника поліції ОСОБА_4 добровільно пред`явив своє посвідчення водія, під час перевірки даного водійського посвідчення за базою даних ІПНП «АРМОР» встановлено, що дане водійське посвідчення видане на іншу особу. В ході діалогу з працівниками поліції ОСОБА_4 повідомляє, що за грошові кошти в сумі 15000 грн придбав водійське посвідчення в м Дніпро та воно прийшло йому поштою, при цьому будь - яких курсів для отримання посвідчення водія він не проходив та іспитів в сервісному центрі не складав;

- протоколом огляду мобільного телефону марки «Хiaomi Hyper» моделі «POCO MS», проведеного 22.08.2024, відповідно до якого інформації, яка б становила інтерес для досудового розслідування в ході перегляду месенджерів мобільного телефону, не виявлено, однак виявлено номер телефону НОМЕР_5 , який за словами ОСОБА_4 належить особі, котра через ТОВ «Нова Пошта» направила йому посвідчення водія, однак жодного разу з ним по телефону не спілкувався, також в телефоні не виявлено з`єднань з зазначеним номером;

- копією довідки ТСЦ МВС № 1242 за №31/0/5845 від 04.06.2024 про те, що на ім`я ОСОБА_4 видавалось посвідчення водія категорії «А В» серії НОМЕР_1 ;

- інформацією ТСЦ МВС № 1242 №31/29/1242/18-7204-2024 від 28.08.2024 про те, що ОСОБА_4 до територіального сервісного центру не звертався та не отримував довідок;

- копією свідоцтва серії МВС №, виданого ТОВ «Автошкола ПРО», яка знаходиться у м Дніпро, про те, що ОСОБА_4 у період з 01.04.2024 до 01.07.2024 пройшов підготовку для отримання права на керування транспортними засобами і на випускних іспитах одержав оцінку «відмінно»;

- інформацією ТОВ «Автошкола Проспект» від 22.08.2024 про те, що ОСОБА_4 в автошколі ніколи не навчався та свідоцтво про закінчення закладу не отримував;

- документом на транспортний засіб «Volkswagen Passat» з реєстраційним номером НОМЕР_2 з зазначенням його характеристик;

- інформацією Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру від 12.08.2024 щодо збігів способу виготовлення посвідчення водія НОМЕР_1 з іншими подібними посвідченнями водія, за фактами підробки яких ведеться досудове розслідування;

- експрес-накладною ТОВ «Нова Пошта» №8277, відповідно до якої посилка на ім`я ОСОБА_4 відправлена з відділення № 13 м Суми.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що під час несення служби разом з ОСОБА_6 у травні 2024 року був помічений автомобіль марки «Volkswagen Passat» на іноземній реєстрації, у зв`язку з чим було прийнято рішення його зупинити та перевірити документи. Автомобіль було зупинено на вул. Житомирська у м Чуднів поблизу автостанції. Водій представився як ОСОБА_4 та пред`явив посвідчення водія. Під час перевірки зазначеного посвідчення по базі водія перевірити не представилось можливим. Так як посвідчення мало, окрім того, сумнівні написи, було викликано слідчо - оперативну групу з метою фіксування можливої підробки посвідчення. Під час бесіди ОСОБА_4 повідомив свідка, що купив зазначене посвідчення через мережу Інтернет, хто саме його продав, не повідомляв, лише зазначив, що це було у м. Дніпро.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що під час несення служби разом з ОСОБА_7 у травні 2024 року зупинили автомобіль марки «Volkswagen Passat» на іноземній реєстрації синього кольору під керуванням ОСОБА_4 , який добровільно пред`явив посвідчення водія на вимогу. Під час перевірки зазначеного посвідчення по базі такого посвідчення віднайдено не було, у зв`язку з чим на місце події було викликано слідчо - оперативну групу. Під час бесіди ОСОБА_4 повідомив свідка, що купив зазначене посвідчення і його запевнили, що по ньому питань не буде, отримав посвідчення через пошту разом з довідками про те, що навчався, хто саме його продав, не повідомляв, лише зазначив, що це було у м. Дніпро.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що була залучена в якості понятої до слідчої дії, коли ОСОБА_4 зупинили працівники поліції. Пам`ятає розмову з обвинуваченого з поліцейським, а саме що ОСОБА_4 не заперечував та ствердив про придбання посвідчення водія через Інтернет, однак деталі самої розмови пригадати не може, оскільки не надавала їй значення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що був залучений в якості понятого до слідчої дії, під час якої ОСОБА_4 зупинили працівники поліції. Пам`ятає, як ОСОБА_4 повідомив працівників поліції про те, що замовив посвідчення водія, однак чи говорив, у кого саме та яким способом, пригадати не може. Те, що посвідчення водія, ймовірно, було замовлено через Інтернет, зрозумів зі слів працівника поліції, оскільки останній говорив, що сьогодні часто так буває, що люди замовляють посвідчення через Інтернет, яке є підробним.

ІV. Мотиви суду, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом, тобто, дотримуючись засади змагальності й виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно із ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України, проголошено принцип презумпції невинуватості, за змістом якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом.

Частиною 3 ст. 358 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 КК України, підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

Тож, з об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, виражається в таких альтернативних діях: підроблення або збут посвідчення чи іншого офіційного документа, а також виготовлення печаток, штампів, бланків та їх збут.

Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній; внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей; зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій; підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа. Правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України дій.

Відповідно до ч.5 ст. 27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 28 КК України визначає вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення кримінального правопорушення заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони.

Із зазначеної норми слідує, що домовленість повинна стосуватися спільності вчинення об`єктивної сторони кримінального правопорушення його співвиконавцями (узгодження об`єкта кримінального правопорушення, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. При цьому можливий технічний розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль.

Суд приймає докази, надані стороною обвинувачення, на підтвердження встановлених судом обставин, як є належними та допустимими, та які містять інформацію стосовно фактичних обставин справи, а також які зібрані з дотриманням вимог процесуального закону.

Разом з тим, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановив відмінні від органу досудового розслідування ознаки вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, що дає суду підстави зробити інший висновок щодо правильності кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 , не заперечуючи факт надання своїх особистих даних сторонній особі для виготовлення посвідчення водія, пояснив, що надав такі дані побратиму, який, зі слів обвинуваченого, знав конкретних осіб, які можуть допомогти, тобто безпосередньо займаються, ймовірно, виготовленням або пересиланням посвідчень водія. Таким чином, з показань ОСОБА_4 слідує, що особа - побратим запропонував свої послуги посередництва з метою отримання обвинуваченим посвідчення водія. При цьому, сам ОСОБА_4 , відповідно до його показань, будь - яких контактів з особами, причетними до підроблення документів, не наводив, домовленостей з такими особами ні про що не вів. Підстав для неприйняття до уваги показань обвинуваченого в суду немає, оскільки будь - яких доказів на спростування таких тверджень ОСОБА_4 стороною обвинувачення суду не надано та судом не здобуто у ході судового розгляду.

Так, допитані в судовому засіданні свідки не спростували тверджень обвинуваченого, оскільки не змогли пригадати, чи говорив ОСОБА_4 про конкретний спосіб придбання посвідчення водія, вказуючи лише про місце можливого його замовлення, а саме свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазначили, що ОСОБА_4 повідомив про місто Дніпро як місце, ймовірно, придбання документа.

Також свідок ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_4 говорив, що замовив посвідчення водія, однак про спосіб придбання посвідчення саме через мережу Інтернет чув від працівника поліції, а не від обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, в ході судового розгляду кримінального провадження стороною обвинувачення не надано та в судовому засіданні не здобуто достатніх, достовірних та належних фактичних даних про те, що в діях ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме що останній діяв як співвиконавець кримінального правопорушення за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, яка виконувала об`єктивну сторону складу зазначеного кримінального правопорушення (виготвлення посвідчення водія сублімаційним способом друку), зокрема що ОСОБА_4 будь - яким способом контактував з такою особою, домовлявся про місце, спосіб чи інші обставини вчинення кримінального правопорушення, знав або міг знати, хто конкретно і яким способом мав «виготовити» посвідчення водія.

За таких обставин в даному конкретному випадку суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 погодився на пропозицію невстановленої досудовим розслідуванням особи у сприянні в виготовленні підробленого посвідчення водія, і, діючи в пособництві з ним, надав фотографії свого паспорта із зображенням персональних даних, номеру картки платника податків, особистого підпису та власного фото невстановленим досудовим розслідуванням особам для виготовлення з використанням пристрою з термосублімаційним способом друку підроблене посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 з ч. 3 ст. 358 КК України на ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, з метою його подальшого використання.

Також, суд вважає доведеним формулювання обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні ним умисних дій, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

При цьому, твердження ОСОБА_4 про те, що у нього був відсутній умисел на підроблення посвідчення водія та наявність чіткого переконання у законності своїх дій, суд оцінює критично як намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене. При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 до вчинення даних кримінальних правопорушень у 1998 році отримав посвідчення водія НОМЕР_4 категорії «С», у зв`язку з чим проходив відповідне навчання та здавав іспити. Тож, про необхідність проходження аналогічної процедури з метою отримання посвідчення водія іншої категорії обвинувачений не міг не знати.

V. Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він має професійно - технічну освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, являється інвалідом ІІІ групи, одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно непрацевлаштований, має постійне місце проживання, за місцем мешкання негативних характеристик не надано, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до вимог, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України, обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог статтей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу винного, зазначені вище.

За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України, із застосуванням правил ст. 70 КК України, у виді штрафу.

Саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Судові витрати в розмірі 3029 грн. 12 к. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 65-67, 70, 368-371, 373-374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і за цими законами призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп.

Речові докази у справі: чеки з ТОВ «Нова Пошта» та посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Чуднівський районний суд Житомирської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1