Справа № 442/1120/25
Провадження № 1-кс/442/608/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі у кримінальному провадженні №0000135 від 07.02.2025 клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, розвідника кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а:

У провадження слідчої судді надійшло клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000135 від 07.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави, у порядку ч. 6 ст. 199 КПК України, стосовно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що 06.05.2025 у кримінальному провадженні №10000135 від 07.02.2025 завершено досудове розслідування, складено обвинувальний акт, який скеровано до Бориславського міського суду Львівської області.

07.05.2025 до Бориславського міського суду Львівської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, проте, підготовче судове засідання ще не призначене, а строк тримання під вартою ОСОБА_4 завершується 11.05.2025.

Солдат ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він, у порушення вимог ст. ст. 3, 27, 68 Конституції України ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді розвідника-кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на протиправне заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , 01.02.2025 близько 12 год 38 хв, перебуваючи поблизу вхідних дверей у під`їзд № 3 будинку № 7, а у подальшому позаду будинку АДРЕСА_2 , умисно нанесли не менше 5 ударів кулаками обох рук та ногами в область обличчя та голови ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми у вигляді крововиливу в м`які тканини лівої лобної ділянки, лінійного перелому луски лівої тім`яної та лобної, травматичного епі-, субдорального та субарахноїдального крововиливів, крововиливів в речовину головного мозку, яке відноситься до тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння, перелом верхньої щелепи та паростка виличної кістки (задньої та латеральної стінки пазухи зліва), двобічний перелом нижньощелепової кістки (лінійний перелом гілки нижньої щелепи зліва, тіла нижньої щелепи зліва та перелом кута справа), які відносяться до середнього ступеня тяжкості ушкоджень, відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, синці навколо обох очей, садна на спині в проекції правої лопатки по лопатковій лінії, під лопаткою, на передній поверхні правого колінного суглобу, на великому правому пальці на тильній поверхні відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок заподіяння ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження у виді відкритої черепно мозкової травми у виді крововиливу в м`які тканини лівої лобної ділянки, лінійного перелому луски лівої тім`яної та лобної, травматичного епі-, субдорального та субарахноїдального крововиливів, крововиливів в речовину головного мозку, 14.02.2025 у приміщенні КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР, що за адресою: Львівська обл.,м. Дрогобич, вул. Шептицького, буд. 9 потерпілий ОСОБА_7 помер.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, такого, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

11.02.2025 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 складено та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком, а також вручення копії письмового повідомлення про підозру дружині ОСОБА_4 ОСОБА_9 ) ОСОБА_4 .

Обґрунтованість підозри (обвинувачення) ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема: заявою ОСОБА_10 від 07.02.2025, протоколом огляду місця події від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.02.2025, протоколами огляді предметів (відеозаписів) від 07.02.2025 та 08.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.02.2025, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_10 від 07.02.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10.02.2025 та протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_14 від 10.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження. Відповідно до ухвали слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 14.02.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, тобто до 11 квітня 2025 року без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 07.04.2025 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто, до 11 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватися від суду, незаконного впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Метою продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам.

Зокрема, неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Також неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 . Крім цього, потерпіла та свідки у порядку ст. 225 КПК України не допитувалися. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Зазначає ще про неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, ОСОБА_4 є військовослужбовцем Збройних Сил України, розвідник кулеметник розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат.

У той же час, відповідно до інформації з військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 18.02.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 .

Згідно п.п. 1 п. 7-2 Перехідних положень Закону України «Про військовий обов`зок і військову службу установлено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини чи місця проходження служби або дезертирували до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до глави XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо умов продовження військової служби під час дії воєнного стану окремим категоріям військовослужбовців" від 21 листопада 2024 року № 4087-IX і військову службу яких призупинено та які добровільно прибули не пізніше 1 березня 2025 року до відповідних військових частин (місць проходження військової служби), визначених центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, і висловили готовність продовжити військову службу, командир (начальник) військової частини не пізніше 72 годин з дня їх прибуття до військової частини чи місця проходження служби продовжує відповідно військову службу, дію контракту, а також поновлює виплату грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення. З моменту продовження військової служби таким військовослужбовцям поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Таким чином, з огляду на вищевказаний закон, у разі, якщо до ОСОБА_4 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, в останнього виникне реальна можливість повернутися на військову службу до будь-якої військової частини Збройних Сил України, які приймають військовослужбовців, які раніше самовільно залишили військову частину, та продовжити проходження військової служби.

З огляду на введений в Україні воєнний стан, військові частини залучаються до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, а особовий склад (військовослужбовці) можуть відряджатися до зони бойових дій як на території України, так і за її межами.

Таким чином, ОСОБА_4 , спекулюючи на тому, що в Україні діє воєнний стан, розуміючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, може самостійно проявляти ініціативу перед командуванням вказаної військової частини щодо залучення його до виконання завдань у зоні бойових дій, включення останнього до бойових розпоряджень, бойових наказів, що фактично призупинить хід досудового розслідування, унеможливить виконання з солдатом ОСОБА_4 слідчих (розшукових) дій взагалі, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Також неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого злочину проти життя і здоров`я за ч. 2 ст. 121 КК України, що саме по собі вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

У той же час, згідно інформації, отриманої від військової частини НОМЕР_1 , розвідник кулеметник розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 18.10.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 .

Таким чином, сторона обвинувачення вважає що у даному випадку не є доцільним визначення застави ОСОБА_4 , оскільки існують докази того, що внаслідок інкримінованих ОСОБА_4 та його брату ОСОБА_6 дій потерпілий отримав тяжкі тілесні тілесні ушкодження та в подальшому помер.

З урахуванням викладених ризиків та особи ОСОБА_4 , обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , виникла необхідність про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст 199 КПК України, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі, а тому просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою на 60 днів у порядку ч.6 ст. 199 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Доповнив, що якщо до ОСОБА_4 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, в останнього виникне реальна можливість повернутися на військову службу до будь-якої військової частини Збройних Сил України, які приймають військовослужбовців, які раніше самовільно залишили військову частину, та продовжити проходження військової служби. Вказане призведе до призупинення кримінального провадження. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, щоб запобігти вказаним ризикам. Зазначив, що визначення розміру застави також дасть змогу підозрюваному після її внесення впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або ж повернутися на військову службу, що підтверджує ризик перешкоджання кримінальному провадженню. При цьому, звертає увагу, що зі свідком ОСОБА_14 він перебував у дружніх відносинах і може суттєво вплинути на його показання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім цього, останній обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров`я, зважаючи на загибель потерпілого ОСОБА_7 , тому є законні підстави не визначати розмір застави.

Вказує також на те, що строк тримання під вартою спливає 11.05.2025 - в неділю, а на сайті Бориславського міського суду Львівської області відсутня інформація про призначення підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні. Відтак, виникла необхідність звернутися з даним клопоатнням до слідчого судді в порядку, визначеному ч.6 ст.199 КПК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 просив визначити розмір застави.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення вказаного клопотання заперечив частково. Просить у разі продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою визначити розмір застави, оскільки на його утриманні перебуває троє дітей, а зазначені прокурорм ризики на даний час відсутні.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідча суддя дійшла наступних висновків.

11.02.2025 слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_4 (шляхом надіслання повідомлення про підозру поштовим зв`язком, а також вручення копії письмового повідомлення про підозру дружині ОСОБА_4 ОСОБА_9 ).

14.02.2025 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, вручено особисто ОСОБА_4 .

01.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, згідно якої останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потеріпілого.

Ухвалою слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 14.02.2025 клопотання слідчого задоволено частково, вирішено застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000135 від 07.02.2025, тобто, до 11.04.2025 включно, без визначення розміру застави.

Постановою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_15 від 07.04.2025 постановлено продовжити строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 11.05.2025.

Ухвалою слідчої судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 від 07.04.2025 клопотання слідчого задоволено, продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто, до 11 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

З матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що 07.05.2025 до Бориславського міського суду Львівської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Проте, підготовче судове засідання ще не призначене, а строк тримання під вартою ОСОБА_4 завершується 11.05.2025.

Згідно із положеннями ст.177 КПК України метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно з ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

ОСОБА_4 , згідно з обвинувальним актом, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а саме, в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Беручи до уваги викладене, приходжу висновку, що ризики, які були підставою для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України виправдовують продовження строку дії тримання під вартою ОСОБА_4 .

Таким чином, зважаючи на вказані обставини, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 закінчується 11.05.2025, ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, не відпали, запобігти цим ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим. Відтак, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою без визначення розміру застави, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 183, ч. 6 ст. 199 КПК України, строком на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 372 КПК України, слідча суддя,

у х в а л и л а :

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 06 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали - до 06.07.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 08.05.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1