Справа № 216/4484/24
провадження 1-кп/216/340/25
УХВАЛА

іменем України

29 квітня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді - ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6, дистанційно, в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001105 від 22.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утримані малолітніх чи повнолітніх дітей не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено військовий стан на всій території України, який неодноразово був продовжений, в тому числі 08.05.2024 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №11234 строк дії воєнного стану в Україні продовжено до 05:30 години 11 серпня 2024 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи обізнаним про те, що з 24 лютого 2022 року на території України діє правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення проти власності за наступних фактичних обставин, 01 травня 2024 року, приблизно о 21:00 годин, проходячи по відкритій ділянці місцевості біля пункту сміття неподалік будинку №73 по вулиці Політехнічній, в Центрально-Міському районі міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, де реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння чужим майном, при цьому усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету щодо незаконного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, підійшов до раніше не знайомого громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого скориставшись відсутністю його уваги, впевнившись, що його дії носять таємний характер та у відсутності ймовірних свідків-очевидців, шляхом вільного доступу викрав з поверхні сміттєвого баку мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Redmi Note 5А», об`ємом пам`яті 2/16GB, корпус має колір «Dark Grey», IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , з чохлом сірого кольору відтінку, з влаштованим у ньому абонентським номером ПрАТ «Київстар» НОМЕР_4 (вартість якого станом на 01.05.2024 могла складати 1333 гривні, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ19/104-24/10216-ТВ від 30.05.2024), який належить потерпілому громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в подальшому з метою настання бажаного злочинного результату з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив потерпілому громадянину України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 майнової шкоди у вигляді матеріального збитку на загальну суму 1333 гривні.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 184 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з декриміналізацією діяння обвинуваченого, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ, який набрав чинності 09 серпня 2024 року. Зокрема, зазначив, що вказаний Закон вводить нову класифікацію дрібних викрадень в залежності від суми викраденого, та поріг кримінальної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна підвищено до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн.

Обвинувачений, його захисник клопотання прокурора підтримали та просили його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України, якою передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Разом із цим, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Відповідно до положень зазначеного Закону, ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції, відповідно до якої - дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що неоподатковуваний мінімум щодо адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1. п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п. 169.1.1, п. 169.1. ст. 169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга встановлюється у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2024 року - встановлений в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, межею адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна є його вартість в розмірі 3028 грн, до цієї суми адміністративна відповідальність, після - кримінальна.

Наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 4 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Отже, враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, на суму 1333 грн, що є менше, ніж 3028 грн. Не заперечує проти закриття провадження з підстав, зазначених вище, із врахуванням положень ст. 5 КК України, на даний час його діяння не є кримінально караним, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо обвинуваченого - закриттю.

Поряд з цим, як виснувала ВП ВС у постанові від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Так, ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Частиною 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Частиною першою ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Водночас, частиною 2 указаної статті КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отже, підсумовуючи наведене, у даному випадку розгляд кримінального провадження по суті закінчується постановленням ухвали про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тому суд ухвалюючи дане рішення, не вбачає підстав для врахування вищезазначеної правової позиції ВП ВС України та стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат, пов`язаних із залученням експертів, адже, по-перше: у справі, що розглядалась ВП ВС України вирішувалось питання щодо стягнення процесуальних витрат у виді витрат на правову допомогу, які зазнав потерпілий в рамках розгляду цивільного позову під час кримінального провадження, а по-друге, виходячи з положень ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку суду.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Пунктом 5 вказаної вище норми КПК України передбачено, що гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, повертаються законним володільцям.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 100, 126, 284, 393, 395, 479-2 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001105 від 22.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за фактом крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 - закрити, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: оптичний носій інформації диск типу DVD+R із записаним на ньому відеофайлом типу .avi під назвою «Кривий Ріг ЛВ№30 Поштовий 43 (02.05.2024 ОСОБА_7 )», розміром 83 МБ, оптичний носій інформації диск ТИПУ DVD+R ІЗ записаним на ньому відеофайлом типу .avi під назвою «ЛВ№30 Кривий Ріг Поштовий 43 15.05.2024 ОСОБА_4 », розміром 34,7 МБ - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.кр.пр. 39,40); мобільний телефон марки «Хіаоmі», моделі «Redmi Note 5А», об`ємом пам`яті 2/16GB, корпус має колір «Dark Grey», IMEI №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 (а.кр.пр. 55,56).

Судові витрати по залучення експерта, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-24/22669-ТВ від 04.06.2024 року у сумі 1514,56 грн.¬ - віднести за рахунок держави (а.с. 28).

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1