Провадження № 1-кп/554/61/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2025 року місто Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 (в режимі ВКЗ),

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з майна за матеріалами виділеного кримінального провадження із об`єднаних кримінальних проваджень № № 0000201, 0001670 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

25 березня 2025 року ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить: скасувати арешт майна ОСОБА_5 , а саме квартири АДРЕСА_1 , що було накладено судом згідно ухвали Московського районного суду міста Харкова у справі № 643/8910/14-к 18 червня 2014 року.

Клопотання мотивоване тим, що заявнику стало відомо про те, що накладено арешт на вищевказану квартиру на підставі ухвали Московського районного суду міста Харкова від 18 червня 2014 року у справі № 643/8910/14-к. зазначена кримінальна справа була розглянута судом, ухвалено та виконано вирок. Зазначає, що жодного стосунку до арештованого майна вказана справа та її фігуранти не мали. Вважає, що в такому випадку суд може скасувати арешт за вмотивованим клопотанням, якщо відпали підстави для застосування такого арешту. Підставами для скасування арешту на майно є ухвала слідчого судді або суду, постанова про закриття кримінального провадження або вирок. На думку заявника, з урахуванням того, що вирок у вказаній справі було ухвалено у листопаді 2016 року, а отже фактично судовий розгляд справи є припиненим та необхідність арешту майна, що не є предметом злочину, відпала як така. Також покликається на ті обставини, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 24 червня 2015 року було оголошено розшук одного з обвинувачених та відносно цієї особи виділено матеріали в оригіналах та копіях в окреме провадження. Вирок же за результатами розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000201 від 15 січня 2014 року щодо інших осіб набрав законної сили 29 листопада 2016 року. Водночас на сьогодні в провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебувають матеріали виділеного кримінального провадження із об`єднаних кримінальних проваджень № 0000201, 0001670 за обвинуваченням одного з обвинувачених за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 3, 4 ст. 358 КК України, що передані за підсудністю з Московського районного суду міста Харкова (справа № 643/10632/15-к). З урахуванням викладеного, заявник звертається до суду з вищевказаним клопотанням.

У судовому засіданні представник заявника подане клопотання підтримав у повному обсязі з викладених у клопотанні підстав. Просив клопотання задовольнити та скасувати арешт майна.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, спірна квартира речовим доказом не визнавалась, тому він не заперечує щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, які необхідні для вирішення процесуального питання заявленого клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Установлено, що ухвалою слідчого судді Московського районного суду міста Харкова від 18 червня 2014 року задоволено клопотання слідчого, подане в межах кримінального провадження № 0000201, та накладено арешт на майно квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 131 т.2).

Вищевказана ухвала слідчого судді мотивована, зокрема, тим, що в період часу з вересня 2013 року по 06.11.2013 року фігуранти кримінального провадження, серед яких ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_7 . Вбачається, що цією квартирою заволоділи шляхом шахрайства, після чого фігуранти кримінального провадження продали її ОСОБА_8 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна № 16451603 від 21.01.2014 року, про що складено договір купівлі-продажу № 2251, виданий 06.11.2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального бюро. На підставі викладеного, з метою забезпечення цивільного позову слідчий звертався з клопотанням про арешт майна, яке задоволено слідчим суддею, про що постановлено ухвалу.

Потерпілим за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000201 зазначений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 21 т.1).

Водночас у матеріалах справи містяться копії позовної заяви (зареєстровано в суді за вх. № 26546 від 04.07.2014) позивача ОСОБА_9 до ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про визнання недійсними договорів та витребування майно з незаконного чужого володіння (у справі № 643/9640/14-ц) а. с. 153 т.2).

27 вересня 2023 року ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави зазначений цивільний позов залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача (а. с. 101-102 т. 2).

У судовому засіданні з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 18462, і це підтверджується копією свідоцтва про смерть (видане повторно) № 569796 Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20 грудня 2016 року (а. с. 155 т. 2).

Очевидно, що потерпілий ОСОБА_7 , який помер у 2016 році, не міг скористатися правом подання цивільного позову в межах цього кримінального провадження після залишення без розгляду у 2023 році поданої ним ще у 2014 році позовної заяви в порядку цивільного судочинства. Також у суду відсутні будь-які відомості про те, чи скористалися таким правом правонаступники померлого. При цьому суд враховує, що позовну заяву залишено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, і коло правонаступників померлого не встановлювалося.

Суд враховує також, що вироком Московського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року обвинуваченого ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 190, ч. 3 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; обвинуваченого ОСОБА_13 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 190, ч. 3 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці; вирішено інші процесуальні питання у кримінальному провадженні (а. с. 136-140 т.1).

29 листопада 2016 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області вирок Московського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2016 року щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_13 змінено; виключено із мотивувальної частини вироку вказівку суду про вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_13 кримінальних правопорушень за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_6 і вважати, що кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_10 , ОСОБА_13 за попередньою змовою з іншими особами; в решті вирок залишено без змін (а. с. 141-146 т.2).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При вирішенні питання щодо можливості скасування арешту майна суд враховує, що розгляд цього кримінального провадження за виділеними в окреме провадження матеріалами за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, не завершено, остаточне судове рішення не ухвалено.

Крім того, із вироку суду від 01 серпня 2016 року, так за змістом обвинувального акта, що перебуває наразі на розгляді, вбачається, що предметом кримінально протиправних дій була квартира АДРЕСА_1 .

Отже, в задоволенні цього клопотання необхідно відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 170-173, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна.

Продовжити розшук обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошений ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 06 червня 2024 року.

Організацію виконання ухвали суду покласти на начальника Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на процесуального прокурора.

Зупинити провадження у справі до розшуку обвинуваченого.

Копію ухвали суду негайно після проголошення направити прокурору, начальнику Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області (вул.Ахієзерів, 30, м.Харків) - для виконання, керівнику Салтівської окружної прокуратури міста Харкова (вул.Маршала Батицького, 23, м.Харків, 61038) - для контролю виконання, а також учасникам судового провадження для відома.

Ухвала в частині відмови у задоволенні клопотання власника про скасування арешту майна може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1