ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
фСправа №: 636 / 4270 / 17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/ 1224 /25 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.407 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , особа якого засвідчена представником Самарського районного суду Дніпропетровської області, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме захисника, за умови, що обвинувачений взяв захист своїх інтересів на себе, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 17.03.2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності та звільнено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.407 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000335 від 07.09.2017 року відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрито.

Зобов`язано ОСОБА_7 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, код НОМЕР_2 , для продовження проходження військової служби.

Зобов`язано командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та повернути справу на новий розгляд.

В обґрунтування своїх апеляційний вимог, прокурор посилався на незаконність ухвали та вважав, що в умовах воєнного стану, коли від військовослужбовців особливо вимагається бути високо дисциплінованими та мати високу моральну та патріотичну свідомість, безпідставне звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, сприятиме поширенню вчинення злочинів, пов`язаних з непокорою та самовільним залишенням військової частини або місця служби іншими військовослужбовцями. А вчинення військовослужбовцями злочинів, пов`язаних з самовільним залишенням підрозділів, прямо впливають на боєздатність військових підрозділів та спроможність підрозділу виконувати бойові завдання.

Як зазначає прокурор, незаконність ухвали полягає у тому, що згідно ч.4 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України. Проте, згідно обвинувального акту ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України в 2017 році, тобто до часу введення військового стану в України.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовільнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що на даний час перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 та має бажання продовжити проходити службу у Збройних Силах України та захищати Батьківщину.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченого, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в Чугуївському міському суді Харківської області перебував в провадженні обвинувальний акт відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

17 березня 2025року у судовому засіданні було оголошено клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.407 КК України для подальшого проходження служби в ЗСУ на посаді навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 окрема механізована бригада).

Прокурор ОСОБА_8 , під час розгляду даного клопотання в суді першої інстанції, не заперечував проти його задоволення та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання та дослідивши наявні письмові докази, на підтвердження доводів клопотання, дійшов висновку про його задоволення та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України та закрив кримінальне провадження, з огляду на те, що ОСОБА_7 , згідно матеріалів справи, є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягався, клопотанням, наданим ТВО командира в/ч НОМЕР_1 МОУ підтверджено наявність згоди щодо подальшого проходження служби ОСОБА_7 у складі даної військової частини.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції керувався приписами ч.5 ст.401 КК України, якою визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

При цьому, суд виходив з того, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Колегія суддів, дослідивши подане клопотання обвинуваченого та матеріали провадження, погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 44, 285 КПК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася з клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, яке вчинене ним вперше.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 29.08.2016 року був призваний на військову службу за контрактом під час особливого періоду ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_6 , пункт дислокації якої знаходиться в АДРЕСА_1 , 01.12.2016 на підставі наказу командира вказаної частини був зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду водія-електрика відділення управління 1 зенітної ракетної батареї артилерійського зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_7 .

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 "Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан. Крім того Президентом України було видано Указ № 69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до Закону України "Про оборону України", особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після надходження до суду першої інстанції обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , Верховною Радою України 20 серпня 2024 року були внесені зміни до ст. 401 КК України, які надають право обвинуваченим, які вперше вчинили правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, повернутися на службу у ЗСУ із звільненням від кримінальної відповідальності. Зміни до Закону України № 3902-ІХ набрали чинності 07.09.2024 року.

Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 «Про часткову мобілізацію» Кабінету Міністрів України було доручено перевести національну економіку України на функціонування в умовах особливого періоду в обсягах, що гарантують безперебійне забезпечення потреб Збройних Сил України та інших військових формувань України під час виконання покладених на них завдань, привести визначені галузі, підприємства, установи та організації у ступінь повна готовність, установити з метою мінімізації негативних наслідків для економіки держави обмеження під час виконання мобілізаційних завдань та довести їх до визначених суб`єктів національної економіки, які переводяться на функціонування в умовах особливого періоду, з введенням ступеня повна готовність.

Визначення «особливого періоду» міститься абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих й місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, визначення особливого періоду, наведеного в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не суперечить визначенню наведеному у Законі України «Про оборону України», а лише містить ширше визначення цього поняття.

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду, є або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

Згідно рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України», уведеного в дію Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у Донецькій та Луганській областях проводиться антитерористична операція.

В силу положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» Збройні Сили України та інші військові формування приймають участь в антитерористичній операції визначеним складом сил і засобів,

У відповідності до абзацу 8 статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Президент України приймає рішення про демобілізацію із внесенням відповідного Указу на затвердження Верховною Радою України.

Демобілізація це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати мирного часу.

За викладених обставин, особливий період, є часовим проміжком, який охоплює мобілізацію, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На даний час, в Країні діє воєнний стан, який був встановлений указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні». Крім того, Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

20 серпня 2024 року Верховною Радою України були внесені зміни до ст. 401 КК України, які надають право обвинуваченим, які вперше вчинили правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, повернутися на службу у ЗСУ із звільненням від кримінальної відповідальності. Зміни до Закону України № 3902-ІХ набрали чинності 07.09.2024 року.

Згідно приписів статті 401 КК України, особу, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407 і 408 КК, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо до закінчення досудового розслідування або судового розгляду вона добровільно заявила про намір повернутися до будь-якої військової частини для продовження проходження військової служби, за умови надання командиром (начальником) такої військової частини (установи) письмової згоди на продовження проходження військової служби таким військовослужбовцем.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачається продовження військової служби та дії контракту для військовослужбовців, яким обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, призначено кримінальне покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або тримання у дисциплінарному батальйоні, а також яких звільнено від відбування покарання з випробуванням та від кримінальної відповідальності на підставі статті 401 Кримінального кодексу України, з дня початку відбування покарання та/або з дня прибуття їх до місць проходження військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, а.с. 168-169, ОСОБА_7 на даний час перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_3 з 23.07.2024 року на посаді навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_3 .

ТВО командира даної військової частини НОМЕР_3 , підполковником ОСОБА_9 , надано письмову згоду, згідно якої, перебуваючи на посаді навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону даної військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивного боку, як відповідальний військовослужбовець, який виконує бойові завдання, спрямовані на забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Визначенні бойові завданні та накази виконує в повному обсязі із проявом сміливості, відданості, патріотизму та героїзму, що заслуговує окремої поваги. Також ОСОБА_7 користується повагою серед колег-військовослужбовців та приймає участь у відсічі збройної агресії збройних сил російської федерації на території Донецької області.

Після надходження до суду першої інстанції обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , Верховною Радою України 20 серпня 2024 року були внесені зміни до ст. 401 КК України, які надають право обвинуваченим, які вперше вчинили правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, повернутися на службу у ЗСУ із звільненням від кримінальної відповідальності. Зміни до Закону України № 3902-ІХ набрали чинності 07.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

А тому, приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів вважає, що у даному випадку, за наявності вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 407 КК України вперше, повернення його для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 , письмової згоди ТВО командира військової частини НОМЕР_3 на подальше проходження військової служби ОСОБА_7 у даній військовій частині, суд першої інстанції небезпідставно задовольнив клопотання обвинуваченого та звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Крім того, слід врахувати і службову характеристику на ОСОБА_7 , як військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 , рядового за призовом під час мобілізації, який, перебуваючи на посаді навідника 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону даної військової частини НОМЕР_3 , зарекомендував себе з позитивного боку, як відповідальний військовослужбовець, який засвоїв програму бойової та військово-патріотичної підготовки на відмінно, використовує отримані під час служби теоретичні знання у військовій практиці на відмінно, бере активну участь у суспільному житті підрозділу, самостійну роботу планує згідно плану командира підрозділу, виконує накази та розпорядження старших командирів, точно та своєчасно, до виконання своїх службових обов`язків ставиться відповідально. Також виконує бойові завдання, спрямовані на забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації. Визначені бойові завдання та накази виконує в повному обсязі із проявом сміливості, відданості, патріотизму та героїзму, що заслуговує окремої поваги. Також ОСОБА_7 користується повагою серед колег-військовослужбовців та приймає участь у відсічі збройної агресії збройних сил російської федерації на території Донецької області.

За таких обставин, твердження прокурора, що в умовах воєнного стану, який вимагає від військовослужбовців дисциплінованості та високої моральної та патріотичної свідомості, безпідставне звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, сприятиме поширенню вчинення злочинів, пов`язаних з непокорою та самовільним залишенням військової частини або місця служби іншими військовослужбовцями, є безпідставними, беручи до уваги, що ОСОБА_7 на даний час повернувся до військової частини для проходження військової служби та має намір в подальшому продовжувати службу на лавах ЗСУ та боронити Державу від російської агресії.

При цьому, колегія суддів також враховує, що під час розгляду клопотання ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України, в суді першої інстанції, прокурор не заперечував проти такого звільнення обвинуваченого.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України і відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ч.1 ст.5 КК України, ч.1 ст. 58 Конституції України, ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, п.1 ч.1 ст.407, 418, 419, 421, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 17.03.2025 року про звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за ч.4 ст.407 КК України в порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України, для продовження проходження військової служби, - залишити без змін..

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення, в порядку ч.1 ст. 424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

___________ ______________ ___________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3