УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 Справа №607/8517/25 Провадження №1-кп/607/1435/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та захисників адвокатів ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

провівши у приміщенні суду в м. Тернополі підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002376 від 12 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0002376 від 12 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю, зокрема потерпілого тощо, однак враховуючи те, що потерпіла ОСОБА_7 , будучи повідомлена судом належним чином про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання - не з`явилась, однак подала суду заяву про проведення підготовчого судового засідання у її відсутності, суд враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечили щодо проведення підготовчого судового засідання у відсутності потерпілої, вважає за можливе провести підготовче судове засідання у відсутності потерпілої ОСОБА_7 .

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому слід призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. При цьому не заперечила щодо проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Окрім цього в підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та можливу міру покарання, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому вважає, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Захисники обвинуваченого адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечили щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, при цьому просили проводити його у закритому судовому засіданні. Окрім того заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, зазначивши про зменшення обсягу ризиків, якими на даний час стороною обвинувачення вмотововано необхідність продовження строку тримання під вартою, а також вважають зазначені ризики небґрунтованими.

Крім того захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив взяти до уваги тривалість утримання обвинуваченого під вартою, поведінку останнього, який не вчиняв спроб ухилитися від органів досудового розслідування, не чинив опору при затриманні, не знищував слідів вчинення кримінального правопорушення, а тому вважає, що вказані обставини не свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та необхідність продовження виняткового запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою. За вказаних обставин просив визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку своїх захисників, а також просив змінити застосований відносно нього запобіжний захід на заставу.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, у відповідності до положень ст. 314 КПК України, вивчивши обвинувальний акт з додатками, приходить до наступних висновків.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, або зупинення провадження, немає.

Існує доцільність допитати під час судового розгляду потерпілу та свідків згідно списку реєстру матеріалів досудового розслідування.

Наведене дає можливість призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

З врахуванням думки учасників судового провадження судовий розгляд необхідно здійснювати у закритому судовому засіданні.

Крім того при вирішенні клопотань сторони обвинувачення та сторони захисту щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК Україниза наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема востаннє ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 квітня 2025 року на термін до 06 червня 2025 року.

При вирішенні клопотань сторони обвинувачення та сторони захисту щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Крім того суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, яке з урахуванням вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також за ч. 2 ст. 152 КК України, яке з урахуванням вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, адже за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Крім того на даний час продовжують існувати ризики, що були враховані при застосуванні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , та продовженні його строку, зокрема останній з огляду на санкцію статтей обвинувачення, зможе переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду для надання показань. Крім цього ОСОБА_4 є раніше судимим за вчинення злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому суд вважає, що запобігти зазначеним ризикам можливо за умови застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено підстав для зміни раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі заставу. Окрім того з урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не вбачає і підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується останній, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на заставу та визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком до 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 291, 314, 315-317, 331, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002376 від 12 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 152 КК України, у закритому судовому засіданні на 13 год. 15 хв. 06 червня 2025 року в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 34.

Про час судового розгляду повідомити прокурора, захисників, потерпілу та свідків згідно списку реєстру матеріалів досудового розслідування, а також надати вимоги на відконвоювання в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 .

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, заставу, а також в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 липня 2025 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , його захисникам та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині продовження строку запобіжного заходу безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1