Справа № 953/4772/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

психолога - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

адвоката - захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000187 від 01.02.2025 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Харкова, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 (в редакції 25.09.2018), ч. 2 ст. 156 (в редакції 14.03.2018), ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152 (в редакції 06.12.2017), ч. 4 ст. 152 (в редакції 22.11.2018), ч. 6 ст. 152 (в редакції 19.12.2019) КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні колегії суддів Київського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження №953/4772/25 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156 (в редакції 25.09.2018), ч. 2 ст. 156 (в редакції 14.03.2018), ч. 3 ст. 153, ч. 4 ст. 152 (в редакції 06.12.2017), ч. 4 ст. 152 (в редакції 22.11.2018), ч. 6 ст. 152 (в редакції 19.12.2019) КК України.

Обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 03.08.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинувачення.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , її законний представник ОСОБА_7 та представник потерпілої - адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 підтримав позицію свого підзахисного, вважав за можливе продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу.

Суд, вислухавши доводи прокурора, думку потерпілої, її законного представника та представника потерпілої, обвинуваченого та його захисника, приходить до висновку про наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.03.2025 підозрюваному ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - до 11.05.2025 включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.05.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_10 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий - до 12.06.2025 включно, без визначення розміру застави.

При цьому, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.06.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_10 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, а саме до 03.08.2025 року включно, без визначення розміру застави..

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , судом враховується, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має неповнолітню дитину, розлучений, працює у КП "Харківпасс" на посаді адміністратор системи з 03.12.2019 по теперішній час, з 01.04.2022 призупинено трудовий договір, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання, зокрема, у вигляді довічного позбавлення волі.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілу слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинувачених або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

При встановленні наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, враховуючи дані про особу обвинуваченого та тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховатися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінального правопорушення, які на теперішній час не зменшились.

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі обставини, у тому числі ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

При цьому, будь-яких даних про неможливість ОСОБА_10 перебувати під вартою через стан здоров`я, матеріали, надані суду, не містять та стороною захисту не надані.

Разом з цим, при постановленні даної ухвали суд, керуючись вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, колегія суддів не визначає обвинуваченому розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 при продовженні йому строку тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 206, 314 - 317 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 28 вересня 2025 року (включно), без визначення застави.

Встановити строк дії ухвали до 28 вересня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3