Справа №463/2322/25
Провадження №1-кс/463/7534/25
У Х В А Л А

27 серпня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львів клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2025 року у справі №463/2322/25 (Провадження №1-кс/463/2835/25) у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, -

встановив:

Заявник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна.

Просить скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2025 року у справі №463/2322/25 (Провадження №1-кс/463/2835/25) у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, в частині встановленої заборони володіння та користування майном, а саме: автомобілем марки Mersedes-Benz E-Klas з д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2025 року у справі №463/2322/25 (Провадження №1-кс/463/2835/25) у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, накладено арешт, в тому числі, на автомобіль марки марки Mersedes-Benz E-Klas з д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору.

Даний арешт застосовувався з метою збереження речових доказів. Заявник вважає, що на даний час відпали підстави для продовження арешту вказаного автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником даного транспортного засобу є ОСОБА_5 , 1979 р.н.

Володілець ТЗ ОСОБА_7 та власник транспортного засобу Борщевський Всеволод не є стороною чи учасником у даному кримінальному провадженні, їм не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і, навіть, не допитано в якості свідка. І зважаючи на те, що вилучений та арештований транспортний засіб належить йому на праві приватної власності, а відтак вона у відповідності до ст.64-2 КПК України є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Станом на даний час вважає, що у подальшому застосуванні цього заходу арешті відпала потреба, відтак арешт повинен бути скасованим в частині заборони володіння та користування транспортним засобом з огляду на наступне.

Підозрюваний ОСОБА_8 не є і ніколи не був власником арештованого транспортного засобу Mersedes-Benz E-Klas д.н.3. НОМЕР_3 , оскільки його власником є ОСОБА_5 .

Даним автомобілем фактично користувалася його володілець ОСОБА_6 , яка використовувала його для особистих, сімейних та бізнесових потреб, у тому числі їздила на роботу, перевозила дітей у школу, гуртки, тощо.

ОСОБА_8 дуже рідко брав у користування даний транспортний засіб.

На даний час без автомобіля такий тривалий час ОСОБА_9 важко.

Заборона користування автомобілем призводить до обмеження можливостей та потреб, як володільця даного ТЗ. Порушено ритм життя її сім`ї.

На даний час триває війна росії проти України, зараз продовжує відбуватись активна її фаза. Часто оголошують повітряні тривоги. І в таких критичних обставинах є потреба користуватись автомобілем та виїжджати в більш безпечні місця підземні укриття.

Під час огляду та обшуку з використанням відео та аудіо запису автомобіль обшукано, відповідно мета кримінального провадження уже досягнута. У суді можна дослідити протокол огляду та протокол обшуку та відеозапис даних слідчих дій, а автомобіль, як такий, не потрібний.

У підтвердження, під час досудового розслідування жодні слідчі та процесуальні дії з участю даного автомобіля не проводились. Даний автомобіль не був об`єктом жодної судової експертизи. Фактично з моменту поміщення транспортного засобу на спеціальний майданчик для зберігання автомобілів по сьогоднішній день пройшов тривалий проміжок часу, понад 5 місяців. Отже, це свідчить про те, що порушено розумні строки проведення слідчих та процесуальних дій, предметом дослідження яких міг би бути даний транспортний засіб, які визначено ст.28 КПК України.

Тим більше, що фактично на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено. Усі необхідні слідчі та процесуальні дії уже проведено. На 26 серпня 2025 року слідчий викликав сторону захисту на оголошення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів даного кримінального провадження.

Власнику Борщевському Всеволоду та володільцю автомобіля Хомік Галині правоохоронцями підозра про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень у рамках згаданого кримінального провадження не виносилась та не вручалась і підстави для таких процесуальних дій відсутні. Крім того, їх не допитували і в якості свідка.

У результаті, власник та володілець автомобіля позбавлені конституційного права володіння, користування та розпорядження своїм приватним майном.

Водночас, транспортний засіб тривалий час перебуває на стоянці під відкритим небом, доступний опадам та іншим природним явищам (спеці, дощу, граду, тощо), що призводить до поступового руйнування автомобіля, до втрат експлуатаційних властивостей автомобіля, його пошкодження у кузовних елементах та виходу з ладу багатьох конструктивних частин автомобіля, що унеможливить подальшу його експлуатацію власником та володільцем, та порушує вищевказані конституційні права власника автомобіля.

Власник транспортного засобу Борщевський Всеволод та володілець ОСОБА_7 , не будучи фігурантом даного кримінального провадження та, не маючи до справи жодного відношення, не давали дозволу ОСОБА_8 на використання згаданого автомобіля в будь- яких незаконних цілях, у тому числі тих, які зазначено у обставинах, які інкриміновано у повідомленні про підозру, і не знали та не могли знати про це нічого до подій затримання та кримінального переслідування ОСОБА_8 .

Враховуючи, що ОСОБА_8 не є власником даного транспортного засобу, а Борщевський Всеволод, як власник, та володілець ОСОБА_6 , не знали і не могли знати про його незаконне використання, тому конфіскація майна, як вид покарання, до ОСОБА_8 є неможливою.

З метою забезпечення права власника та володільця автомобіля на вільне володіння та користування майном, заявник вважає, що на даний час підстава для продовження арешту вказаного автомобіля в частині встановленої заборони на володіння та користування таким відпала, відтак накладений арешт в цій частині підлягає скасуванню.

Заявник в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечив, з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Зазначив, що вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено матеріалами клопотання про накладення арешту на майно, Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

20.03.2025 о 16.37 год ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малнів Мостиського району Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.03.2025 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України.

20.03.2025 о 16.37 год ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Малнів Мостиського району Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та 21.03.2025 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України.

20.03.2025 о 1917 год ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Мостиська Львівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 307 КК України та о 19.19 год затримано в порядку ст. ст. 615, 208 КПК України.

В ході проведення досудового розслідування проведено ряд оглядів, обшуків та затримань, зокрема в ході огляду місця події 20.03.2025 за адресою: АЗС «WOG» на автодорозі Київ-Чоп 530км+350м с/р Солонківська, Львівська область, 81138 вилучено майно, з клопотанням про накладення арешту на яке звернувся слідчий. А саме: автомобіль марки Mersedes-Benz E-Klas з д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору.

Факт проведення огляду місця події та вилучення під час проведення такого відповідного майна стверджується долученою до матеріалів клопотання копією протоколу огляду місця події від 20.03.2025 року.

Речі та майно, вилучені в ході оглядів, обшуків та затримань осіб постановою слідчого від 21.03.2025 року визнано речовими доказами по справі.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2025 року у справі №463/2322/25 (Провадження №1-кс/463/2835/25) у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, накладено арешт, в тому числі, на автомобіль марки марки Mersedes-Benz E-Klas з д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору.

Відповіднодо ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Оцінюючи зазначену прокурором в судовому засіданні позицію щодо заперечення проти часткового скасування арешту майна, слідчий суддя вважає таку формальною та не підтвердженою жодними доказами. Більше того, відповідні покликання представника власника (володільця) вилученого майна прокурором в судовому засіданні не спростовано. Стверджуючи, що відповідний транспортний засіб необхідний для проведення експертних досліджень, прокурором не представлено суду для огляду відповідних постанов про призначення експертизи (експертиз), об`єктом яких би був вказаний транспортний засіб.

При цьому, суд враховує тривалість досудового розслідування кримінального провадження в межах якого накладено арешт на автомобіль, то вважає обгрнутованими в цій частині відповідні покликання заявника, оскільки такі представником органу досудового розслідування не спростовані.

З вказаних вище підстав суд вважає необгрнутованими та нічим не підтвердженими відповідні письмові заперечення слідчого ОСОБА_12 , які судом оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Вирішуючи питання щодо скасування арешту майна, слідчий суддя також враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

На думку слідчого судді таке втручання у право власності заявника було необхідне, до поки в подальшому застосуванні цього заходу не відпала потреба. Враховуючи конкретні обставини справи, скасування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна), жодним чином не зашкодить виконанню завдань кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту з майна є підставним та підлягає до задоволення.

При цьому, обов`язок повернути власнику майно безпосередньо виникає у результаті скасування арешту майна, і тому не повинен окремо визначатись слідчим суддею.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31.03.2025 року у справі №463/2322/25 (Провадження №1-кс/463/2835/25) у кримінальному провадженні № 0000213 від 21.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, в частині встановленої заборони володіння та користування майном, а саме: автомобілем марки Mersedes-Benz E-Klas з д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1