Справа № 462/3157/25
провадження 1-кс/462/755/25
У Х В А Л А

07 травня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000532 від 01.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

Суть клопотання, що вирішується.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , 06.05.2025 року (вх. № 9799) звернувсь до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням в порядку ст. 171 КПК України про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 ФОП « ОСОБА_4 », який відкритий в АТ «А-Банк», , МФО 307770, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, 11.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 01.05.2025 року в ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою звернулась ОСОБА_5 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка 30.04.2025 року, близько 12 год. 30 хв., шляхом обману, під приводом продажу камер, використовуючи рахунок НОМЕР_1 , заволоділа її грошовими коштами в сумі 509 500 гривень, що становить великий розмір завданих збитків.

Вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000532 від 01.05.2025 та в кримінальному провадженні визначено правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 190 КК України.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_5 30.04.2025 року в месенджері «Телеграм» в групі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », учасником якої вони являється, знайшла оголошення від особи « ОСОБА_6 » (акаунт в месенджері ОСОБА_7 ) з приводу продажу ним камер до дронів. Написавши даному користувачу з питанням чи він продає такі камери, чи камери в наявності, особа продавець підтвердила факт продажу таких та наявність приблизно 250 камер. Між особою продавцем та ОСОБА_5 було обумовлено факт купівлі камер, а саме 50 штук марок «SpeedyBee F405 V4 60A» та 40 штук «DJI 03 Air Unit». Загальна сума до оплати складала 509 500 гривень. За домовленістю 30.04.2025 року о 12 год. 29 хв. перебуваючи за адресою, неподалік місця проживання, ОСОБА_5 здійснила переказ на рахунок ФОП « ОСОБА_4 », НОМЕР_1 , двома платежами, сумами - 259 500 гривень та 250 000 гривень. Факт здійснення переказу ОСОБА_5 підтвердила особі «Vanja» скинувши йому відповідні квитанції. За домовленістю ОСОБА_5 переказала кошти, підтвердила їх переказ після цього надала особі «Vanja» свої дані для відправки камер через відділення пошти «НОВА ПОШТА», №83, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 7. Особа продавця, «Vanja» після переказу коштів мала здійснити відправку товару та скинути номер ТТН, однак після неодноразових повідомлень перестала виходити на зв`язок. Окрім цього, особа продавця, «Vanja», підтвердила в ході переписки в месенджері «Телеграм» отримання коштів від ОСОБА_5 .

Окрім цього, потерпілою ОСОБА_5 до матеріалів кримінального провадження долучено копії двох платіжок №365 та 366 від 30.04.2025 року, які підтверджують, що 30.04.2025 року о 12 год. 29 хв. ОСОБА_5 здійснено дві транзакції на суму 259 500 гривень та 250 000 гривень, на рахунок отримувача НОМЕР_1 , ФОП « ОСОБА_4 », із зазначенням надавача платіжних послуг отримувача АТ «А-Банк».

З огляду на зазначене та з метою унеможливлення подальшого вчинення незаконних дій особою, яка може бути причетна до вчинення даного правопорушення, а також з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, просить клопотання задовольнити.

Позиція учасників судового розгляду, які беруть участь у справі.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак до Залізничного районного суду м. Львова подав клопотання у якому просив проводити розгляд справи без його участі.

Власника розрахункового рахунку НОМЕР_1 ФОП « ОСОБА_4 », який відкритий в АТ «А-Банк» у судове засідання не вдалося викликати з огляду на те, що у матеріалах справи відсутні контактні дані особи, з огляду на зазначене, суд вважає за необхідне провести розгляд клопотання без участі останнього.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтується клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000532 від 01.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, яке кваліфіковане за ч. 4 ст. 190 КК України.

З платіжих інструкцій №365 та 366 від 30.04.2025 року, стверджується, що 30.04.2025 року о 12 год. 29 хв. ОСОБА_5 здійснено дві транзакції на суму 259 500 гривень та 250 000 гривень, на рахунок отримувача НОМЕР_1 , ФОП « ОСОБА_4 », із зазначенням надавача платіжних послуг отримувача АТ «А-Банк».

03.05.2025 року грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 ФОП « ОСОБА_4 » визнано речовим доказом в межах кримінального провадження № 0000532.

Застосоване судом законодавство при розгляді клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98), оскільки у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, а у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст. 2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Висновки суду.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що накладення арешту на грошові кошти необхідне для унеможливлення подальшого вчинення незаконних дій особою, яка може бути причетна до вчинення даного правопорушення, а також з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, з метою збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, суд дійшов висновку, що необхідно накласти на грошові кошти.

З огляду на викладене, керуючись ст. 170 -173 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти у кримінальному провадженні № 0000532 від 01.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт, на кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку НОМЕР_1 ФОП « ОСОБА_4 », який відкритий в АТ «А-Банк», , МФО 307770, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Батумська, 11.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: