н.п.1-кп/599/87/2025
Справа № 607/6623/25
В И Р О К

Іменем України

07 липня 2025 року

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в місті Зборові кримінальне провадження №0000477 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , непрацюючий, одружений, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, судимий 26 травня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 2 ст..389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 2 місяці 18 днів, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, який введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, вчинив кримінальне правопорушення проти власності за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 в період часу 14 год. 05 березня по 08 год. 30 хв. 07 березня 2025 року зайшов на територію господарства, що АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_5 . Скориставшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом віджиму вхідних дверей, таємно проник усередину житлового будинку звідки викрав:

грошові кошти в сумі 3000 грн., 2 долари США, що по курсу Національного банку України становить 82,54 грн., чоловічий наручний годинник «Командирские» без ремінця вартістю 543,38 грн. В загальному ОСОБА_4 викрав грошові кошти та товарно-матеріальні цінності на за загальну суму 3 625,92 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 збитки у вказаному розмірі.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - крадіжку, тобто таємневикрадення чужого майна, вчинене з проникненням в житло, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, вказав, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро шкодує про вчинене.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 суд приймає до уваги не тільки тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, але і особу обвинуваченого, а саме, що він позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні троє малолітніх дітей повне визнання вини, розкаяння у вчиненому, повне відшкодування шкоди, позицію потерпілого, який просить суворо не карати обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає, що йому слід призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України та перейти до іншого більш м`якого основного виду покарання, не зазначеного в санкції частини статті - обмеження волі.

Вироком від 26 травня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 2 місяці 18 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи викладене, суд вважає правильним призначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст.71 КК України, а саме шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді обмеження волі.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2025 року накладено арешт на наручний годинник «Командирские», який належить потерпілому ОСОБА_5 .

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Враховуючи, що речі на яке накладено арешт визнано речовими доказами, суд вважає що з метою вирішення їх долі, арешт накладений в ході досудового слідства слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В ході проведення досудового розслідування по справі проведено дві судових експертизи загальною вартістю 4377,45 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.371,373,374,376,615КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим і засудити за ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст..69 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 4 місяці.

На підставі ст..71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 26 травня 2025 року та остаточне покарання визначити 1 рік 6 місяців обмеження волі.

Скасувати арешт накладений слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду від 12 березня 2025 року з чоловічого наручного годинника «Командирские», який повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ фіскальний чек зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України судові витрати на проведення експертиз в сумі 4377,45 грн.

Вирок може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_1