Провадження № 1-кп/582/20/25
Справа № 582/292/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року Недригайлівський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів матеріали кримінального провадження із обвинувальним актом та доданими до нього документами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001045 від 11.12.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сторожинець Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Недригайлівського районного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.12.2024 за № 0001045 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив та підтримав клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного вбивства вчиненого способом небезпечним для багатьох, а ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу, а також його продовження, не відпали та не зменшились.

Представник потерпілого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у піготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що воно є необґрунтованим. Просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 позицію свого захисника підтримав в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд враховує те, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також при продовженні строку тримання під вартою, на даний час не відпали і продовжують існувати у зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та не вбачає на даний час підстав для обрання інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Згідно з ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік, стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини утриманців, наявність постійного місця роботи, майновий стан, наявність судимостей.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги також практику ЄСПЛ, зокрема п. 51 рішення «Летелье проти Франції» від 26.06.1991 з якого вбачається, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє ув`язнення, принаймні протягом певного часу. Крім того, відповідно до Рішення ЄСПЛ від 27 серпня 1992 року у справ Томазі проти Франції (п. 91) суд визнає, що деякі правопорушення в силу їх особливої тяжкості і реакції на них громадськості здатні привести до соціального обурення, яке може виправдати попереднє ув`язнення, у крайньому разі протягом певного часу. Відповідно до п. 40 рішення ЄСПЛ «Ігнатов проти України», питання про те, чи є розумним термін тримання особи під вартою не може оцінюватися абстрактно. Це питання повинно бути оцінено відповідно до особливостей кожного конкретного випадку, причини, наведених у рішеннях національних судових та слідчих органів, і задокументованих фактах, на які посилається заявник у його клопотанні про звільнення. Тривале тримання під вартою може бути виправдане у випадку, тільки якщо є конкретні ознаки існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 11.02.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.03.2025 включно.

Ухвалою судді Неджригайлівського районного суду від 11.03.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 07 травня 2025 року.

При розгляді клопотання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 слідчий суддя виходив з наявності обгрунтованої підозри у вчиненні умисного вбивства вчиненого способом небезпечним для багатьох та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Суд вважає, що даний час ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали. З огляду на зміст обвинувачення, що пред`явлено вказаній особі, характер злочину, даних про особу обвинуваченого - обрання стосовно нього більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на переконання суду, не може запобігти ризикам, про які йдеться у клопотанні.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі. Усвідомлення невідворотності покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, виключно у виді позбавлення волі, дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на свободі, обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду, тобто наявних ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України.

Також суд вважає, що існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Оскільки судовий розгляд ще не розпочато, потерпілі та сам обвинувачений не допитані, то перебування обвинуваченого на волі, навіть і під домашнім арештом може бути фактором, що може впливатиме на показання потерпілих.

Окрім того, суд вважає, що існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує прокурор, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, що свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій та дає підстави вважати, що перебуваючи на свободі, обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу суддею також враховується вік обвинуваченого, сімейний стан, а саме відсутність будь-яких достатніх соціальних зв`язків, які б могли бути стримуючим фактором для обвинуваченого, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу обвинуваченого, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

У судовому засіданні не встановлено, що за станом здоров`я обвинувачений ОСОБА_5 має протипоказання щодо тримання в СІЗО. Також і захисником не надано суду доказів на підтвердження наявності будь яких протипоказань щодо перебування обвинуваченого у слідчому ізоляторі.

Таким чином, суд вважає, що підстави для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, відсутні, а заявлені ризики, з огляду на які був обраний цей запобіжний захід, не зменшились та не відпали.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину з кваліфікацією його дій за п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у вчиненні умисного вбивства вчиненого способом небезпечним для багатьох, то суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 177-178, 182-183, 202, 205, 314-316, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 27 червня 2025 року.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому після її проголошення.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Сумський слідчий ізолятор» та учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Повний текст ухвали суду проголошено 02 травня 2025 року о 13 годині 00 хвилин.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1