Справа № 930/2843/24
Провадження №1-в/930/6/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 року м. Немирів

Немирівський районний суд вінницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальник Гайсинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 у відповідність до діючого законодавства відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 01.04.2022 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70,75,76 КК України до 4-х років років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області перебуває подання начальника Гайсинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 у відповідність до діючого законодавства відносно засудженого ОСОБА_5 .

Подання обґрунтоване тим, що 19.07.2022 до Гайсинського РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області на виконання із Вінницького міського суду Вінницької області надійшли розпорядження та вирок суду відносно ОСОБА_5 , відповідно до яких засуджений був поставлений на облік в уповноваженому органі з питань пробації.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Цим Законом внесено зміни до ст.51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2270 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого усунена, згідно частини 2 ст.74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_5 , становить менше 2270 грн., а саме 2237 грн. 20 коп.

Враховуючи викладене начальник Гайсинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 просила розглянути питання щодо приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 відносно ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства.

Представник Гайсинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області у судове засідання не з`явилася, в матеріалах срави наявна заява про розгляд подання у її відсутність, подання підтримала та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Прокурор Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити подання частково. Суду пояснив, що згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 ОСОБА_5 засуджено за злочини, передбачені ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України. За першим епізодом вартість майна отриманого злочинним шляхом на момент вчинення правопорушення (11.05.2021) становила 2237,20 грн., що є менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та наразі підлягає декриміналізації, за його вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки він не є кримінально караним діянням, отже застосовується ст.5 КК України. Натомість вартість майна отриманого злочинним шляхом за другим епізодом на момент вчинення правопорушення (11.05.2021) становила 9366,00 грн., що є більшим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та не підлягає декриміналізації за приписами Закону № 3886-IX від 18.07.2024, і є кримінально караним.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 1ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3ст. 74 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; відповідно до ст.ст.75, 76 КК України звільнено засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Відповідності до прийнятого Верховною Радою України 18 липня 2024 року Закону № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста НМДГ або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох НМДГ, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот НМДГ або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот НМДГ або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі НМДГ або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 НМДГ.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох НМДГ.

Цим Законом № 3886-ІХ, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та викладено ст. 51 КУпАП в новій редакції, якою визначено адміністративну відповідальність за вчинення дрібної крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст.185,190,191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох НМДГ.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1, пункту 169.1 статті 169розділуІV Податкового Кодексу України. Підпунктом169.1.1, пункту 169.1 статті 169розділуІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Податкового кодексу України, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом України про державний бюджет України на конкретно визначений рік, так станом на 01 січня поточного року, а саме:

у 2021 році з 01.01.2021 по 30.06.2021 - 2270,00 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з:

01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року становив 1135 грн. 00 коп. ( 2 270,00 грн. розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи у період з 01 січня по 30 червня 2021 х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімума доходів громадян за цей період становлять суму 2 розміри: 1 135 грн. 00 коп. х 2 = 2 270,00 грн.

Згідно з вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 засудженому ОСОБА_5 за ч. 3 ст.185 та ч.2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки, вчинено кілька епізодів крадіжок, вартість матеріальної шкоди, завданої шляхом таємного викрадення чужого майна стосовно кожного окремого епізоду становила:

1) за ч. 3 ст. 185 КК України (перший епізод) завдано матеріальної шкоди на момент вчинення кримінального правопорушення на суму 2237,20 грн., що становить менше двох НМДГ - 2270,00 грн., тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута;

2) за ч. 2 ст. 185 КК України (другий епізод) завдано матеріальної шкоди на момент вчинення кримінального правопорушення на суму 9366,00 грн., що становить більше двох НМДГ - 2270,00 грн., тобто кримінальна караність цього діяння наразі не усунута.

Отже, суд встановив, що другий епізод від 11.05.2021 не підлягає декриміналізації та є кримінально караним через те, що вартість майна отриманого злочинним шляхом перевищує два НМДГ станом на день вчинення правопорушення.

Натомість вартість майна отриманого злочинним шляхом за першим епізодом підлягає декриміналізації та за його вчинення засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому він не є кримінально караним діянням, отже застосовуєтьсяст.5 КК України.

Суд бере до уваги, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш сурового покарання більш суровим покаранням призначено покарання у вигляді 4 (шести) років позбавлення волі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що посилання на застосування ч. 1 ст. 70 КК України, необхідно виключити, оскільки перший епізод підлягає декриміналізації на підставі ст. 5 КК України та Закону України № 3886-ІХ, що усуває караність діяння, та на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільняє засудженого від відбування покарання.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

За частиною 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1ст.74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема,Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і шахрайство, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи. Відповідні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 по справі № 567/507/23.

Частина 6ст. 3 КК передбачає, що зміни до КК можуть вноситися, зокрема, законами про внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення, що відрізняє ситуацію, яка розглядається, від змін нормативно-правових актів інших галузей права.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП, в редакції Закону № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже,з 09.08.2024 кримінальна, а не адміністративна відповідальність за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату майна настає, якщо вартість такого майна з урахуванням відповідних положень Податкового кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, якщо вартість майна, здобутого злочинним шляхом становить менше 2 НМДГ на день вчинення злочинних діянь.

Частина 2 ст.74 КК України встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає подання начальника Гайсинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 у відповідність до діючого законодавства відносно засудженого ОСОБА_5 , таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.107 ч.4, ст.537 ч.1 п.13, ст.539 ч.2 п.2 та ч.5, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 5, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 74, 75 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Гайсинського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_4 про приведення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 у відповідність до діючого законодавства відносно засудженого ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022 за ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити посилання на ч. 1 ст. 70 КК України у вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 01.04.2022.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно вимог п.п 1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1