Справа № 351/637/25
Провадження № 11-сс/4808/166/25
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року про обрання до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000067 за ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року частково задоволено клопотання та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонено йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , щоденно у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, про наявність ризиків у кримінальному провадженні та про можливість застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним через істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства та через невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що суддя при розгляді клопотання належним чином не дослідив особу підозрюваного, не врахував, що ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння на час вчинення злочину.

Наголошує, що обґрунтування необхідності застосувати до ОСОБА_8 тримання під вартою покладена запобігти ризикам, а саме:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у виді обмеження волі строком до п`яти років, або ж позбавлення волі на той самий строк, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_10 , шляхом залякування може незворотньо впливати на свідків, так як ОСОБА_10 приходиться їхнім родичем, у тому числі ОСОБА_8 відомо місце проживання свідків, у зв`язку із чим відносно останніх може здійснювати насильницькі дії;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_8 схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади і може надалі продовжувати вчиняти протиправні дії, оскільки останній впродовж п`яти років притягувався до адміністративної відповідальності передбачених ст.ст. 173, 183 КУпАП, при цьому не зважаючи на призначене йому покарання у виді штрафу, ОСОБА_8 жоден не сплатив. Зокрема необхідно враховувати той факт, що працівники поліції реагуючи на повідомлення, яке надійшло о 16 год. 45 хв. на лінію «102» від ОСОБА_11 прибули до вищезазначеного господарства у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчиняє домашнє насильство, яке виражалось у висловлюванні образливих слів, приниженням честі і гідності та погрозою фізичною розправою, чим самим підтверджує схильність ОСОБА_8 до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, вважає, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить запобігання існуючим ризикам згідно з ст. 177 КПК України та виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, зазначив, що з часу обрання запобіжного заходу порушень покладених обов`язків на підозрюваного не встановлено;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вважають її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. відповідає цим вимогам, слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Відповідно до витягу є ЄРДР (а.с. 8) розслідується кримінальне провадження за ч. 2 ст. 345 КК України.

Так, підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 2 квітня 2025 року (а.п. 1-7), повідомленням про підозру у вчиненні злочину від 22 квітня 2025 року (а.п. 9-10), протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21 квітня 2025 року (а.п. 11-13), протоколом допиту підозрюваного від 22 квітня 2025 року (а.п. 14-15), протоколом допиту потерпілого від 22 квітня 2025 року (а.п. 16-18), протоколом допиту потерпілого від 22 квітня 2025 року (а.п. 19-21), протоколом допиту свідка від 22 квітня 2025 року (а.п. 22-23), протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 22 квітня 2025 року (а.п. 24-25), протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 22 квітня 2025 року (а.п. 26-27) та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку ступінь ризиків передбачених ст. 177 КПК України не є такими істотними, що потребує обрання запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім для обрання зазначеного прокурором запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ч. 4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, у санкції передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

На думку колегії суддів сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. відносно ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду прокурором не наведено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням відповідних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності ухвали слідчого судді та наявності підстав для її скасування за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Снятинського відділу Коломийської окружної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року про обрання до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000067 за ч. 2 ст. 345 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5