Номер провадження: 11-сс/813/1355/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «МЕТПРОЕКТ», на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, -

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт шляхом заборони користування та розпорядження на майно, вилучене у ході проведення 17.10.2024 обшуку в офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ» () за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, буд. №1Г, зокрема, на речі та документи відповідно до переліку в резолютивній частині ухвали.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, вилучені в ході обшуку документи ймовірно можуть містити відомості про заниження податку на додану вартість, завищення вартості робіт та послуг за обставинами, що встановлюються в межах даного кримінального провадження; інформація, яка міститься на вказаних документах, має значення для вказаного кримінального провадження, виявлені документи ймовірно можуть бути беззаперечними доказами вчинення протиправних дій та потребують дослідження; ноутбуки та флеш-носії відповідно до висновків судових комп`ютерно-технічних експертиз, долучених до клопотання, містять відомості та електронні версії документів, що можуть мати доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «МЕТПРОЕКТ», подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена за неповного з`ясування обставин справи, арешт накладено безпідставно та необґрунтовано, у зв`язку з чим ухвала про накладення арешту має бути скасована, виходячи з наступного:

- слідчий суддя під час постановлення оскаржуваної ухвали не надав належної оцінки тому факту, що прокурором при зверненні із клопотанням про арешт майна втретє не були усунуті недоліки, про які наголошував суд апеляційної інстанції. Так, документи, зазначені у п.п. 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, так само не містять конкретних ідентифікаційних ознак кожного документа, зокрема назви, дати, суб`єкта видання чи суб`єктів укладення, суті договору, кількості аркушів, кількості документів, а також зазначення стосовно того, чи є документ оригіналом або копією, та ін. Більш того, навіть п.п. 18-45 прохальної частини клопотання прокурора також в повній мірі не конкретизовані належним чином (наприклад, не зазначено, яка кількість аркушів, а також не зазначено, оригінал документу чи копія). Суть договорів у значній кількості описаних документів не наведена, у зв`язку з чим в тому числі взагалі не можливо встановити їх взаємозв`язок із обставинами реалізації або не використання ТМЦ а саме: тканини синтетичної та сонячних модулів тощо;

- з поданого прокурором клопотання не вбачається, яке саме доказове значення має вилучене майно та які саме ознаки такого майна вказують на його відповідність критеріям речових доказів з урахуванням відомостей, внесених до ЄРДР, а постанова детектива про визнання речей та документів речовими доказами є формальною;

- слідчим суддею не надано належної уваги слушному висновку Одеського апеляційного суду, вказаний в ухвалі від 21.05.2025 року, про те що органом досудового розслідування на адресу експертних установ для проведення відповідних експертиз було направлено лише деякі об`єкти дослідження із вилучених одиниць техніки - 4 ноутбуки та 4 флеш-носія. Відтак, наразі не є зрозумілим, які саме дії проводяться детективами БЕБ з іншим вилученим майном, яке не спрямованим для проведення відповідних експертних досліджень;

- слідчим суддею не враховано того, що прокурор просить накласти арешт на документи, які об`єктивно не мають жодного відношення до даного кримінального провадження, наприклад підпункт 33 пункту 18 прохальної частини клопотання прокурора - «ухвала суду з додатками»; електронний ключ Алмаз 1 К з написом «ПП ГРІН АВТО УКРАЇНА»; папка жовтого кольору без напису, в якій містяться документи щодо здійснення фінансово-господарської діяльності ПП «ГРІНАВТО УКРАЇНА » за період 2023 р. на 6 арк.; папка жовтого кольору з написом «ГРІН АВТО УКРАЇНА», в якій містяться документи «ГРІН АВТО УКРАЇНА» (Документи, банківська карта) на 38 арк.; печатка «ФОП ОСОБА_9», код НОМЕР_1 ; печатка ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА», , оскільки відповідно до ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, було надано дозвіл на вилучення первинних фінансово-господарських документів по взаємовідносини ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () з вичерпним переліком контрагентів-постачальників. Крім того, згідно листа прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 26.05.2025 року папка жовтого кольору з написом «ГРІН АВТО УКРАЇНА», в якій містяться документи «ГРІН АВТО УКРАЇНА» на 38 арк., немає ніякого значення для досудового розслідування, що виключає можливість накладення на нього арешту та подальшого його утримання;

- слідчим суддею було залишено поза увагою те, що під час проведення обшуку було вилучено ноутбуки, мобільні телефони, флеш-носії разом із паролями до них або взагалі без паролів, проте органом досудового розслідування з моменту вилучення вказаних речей не було здійснено огляду цих технічних засобів та копіювання наявної в них інформації у випадку її важливості для досудового розслідування;

- прокурором не було надано документів, які підтверджують право власності на вилучене майно, не наведено фактів та доказів, що свідчать про право володіння, користування чи розпорядження майном .

На підставі наведеного апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна у повному обсязі.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що з мотивами прийнято рішення представник власника майна ознайомився лише 30 червня 2025 року після отримання копії повного тексту ухвали слідчого судді, вказане, на думку апелянта, свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна та прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги і доводи апеляційної скарги та правову позицію, висловлену в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, апеляційний суд повинен перевірити доводи апеляційної скарги (1) щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, та за наявності підстав для його поновлення - (2) щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

Щодо клопотання на поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала про арешт майна, відповідно до п. 9 ч.1 статті 309 КПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, який становить п`ять днів з дня проголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Однак поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Зокрема, з системного аналізу ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400 КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне її звернення до суду у встановлений КПК строк. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Тож можливість поновити строк на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення в суд.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження убачається, що оскаржена ухвала постановлена слідчим суддею у судовому засіданні 18 червня 2025 року з повідомлення власника майна, тобто для апелянта строк для апеляційного оскарження почав обчислюватись відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України (з дня оголошення вказаної ухвали). Натомість, апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції 01 липня 2025 року, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Натомість, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, наведеними на обґрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, щодо наявності поважних причин, у зв`язку з якими апеляційну скаргу подано з пропуском строку. Так, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України. Такий висновок сформульовано у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 (провадження № 51-6470кмо18).

З цих підстав, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення представнику власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «МЕТПРОЕКТ», строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2025 року про арешт майна врамках кримінального провадження № 0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи рішення слідчого судді, апеляційний суд виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту - діяти в порядку, передбаченому КПК України.

За приписами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна відповідно до приписів ч. 2 ст. 171 КПК України повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у проваджені детективів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 06.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження став аналітичний продукт УАІУР ТУ БЕБ в Одеській області від 29.05.2024 року № 39/0/23.13-02-29-24 «Щодо дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «МЕТПРОЕКТ» ()».

Встановлено, що за період з 01.01.2021 року по т.ч. ТОВ «МЕТПРОЕКТ» укладено 37 договорів з Філіями АМПУ на загальну суму 155 млн. 445 тис., предметом яких були поточний ремонт та будівництво залізничних колій та причалів.

Також відповідно інформації, що міститься в Єдиному реєстрі податкових накладних на адресу ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () за період діяльності з 01.01.2021 року по 07.05.2024 року, контрагенти-постачальники здійснили виписку та реєстрацію податкових накладних на загальну суму 151 260 701 грн. без ПДВ.

Суми по податковим накладним отриманих від контрагентів-покупців по операціям купівлі товарів, робіт та послуг включались до податкового кредиту відповідного періоду податкових декларацій з податку на додану вартість.

Співставним аналізом товарів, робіт та послуг, придбаних ТОВ "МЕТПРОЕКТ" () у контрагентів-постачальників та реалізованих на адресу контрагентів-покупців, встановлено, що частина придбаних ТМЦ не реалізовувалась по ланцюгу постачання на загальну суму 56 933 175 грн.

Відповідно до поданих Балансів (Форма № 1-м) за період 2021-2023 років ТОВ "МЕТПРОЕКТ" () задекларовано залишки запасів станом на 01.01.2021 року у сумі 0 грн., станом на 01.01.2022 у сумі 417,1 тис .грн., станом на 01.01.2023 у сумі 417,1 тис. грн. та станом на 31.12.2023 у сумі 417,1 тис. грн., що свідчить про те, що вищевказані ТМЦ станом на 31.12.2023 були відсутні на балансі ТОВ «МЕТПРОЕКТ» ().

Співставним аналізом товарів, робіт та послуг придбаних ТОВ «МЕТПРОЕКТ» у контрагентів-постачальників (ТОВ «ГРАДІЄНТ СВ», ТОВ «БК «БУДПЕРСПЕКТИВА», ТОВ «МАЙРІН», ТОВ «БАРС», та інші) та реалізованих на адресу контрагентів-покупців встановлено, що частина придбаних ТМЦ (тканина синтетична, сонячні модулі, тощо) не реалізовувалась по ланцюгу постачання та не могли бути використані у господарській діяльності підприємства, на загальну суму 68 319 810 грн (з ПДВ).

На підставі вищевикладеного, у діях службових осіб ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () встановлено порушення п. 44.1, ст.44, п.185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1, ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого, службовими особами ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () не віднесено до складу податкових зобов`язань суму реалізованих ТМЦ на адресу невстановлених фізичних та юридичних осіб та/або не використаних у власній господарській діяльності у загальній сумі 68 319 810 грн. з ПДВ шляхом не відображення даних операцій в бухгалтерському та податковому обліку та безпідставно віднесено до складу податкового кредиту вартість нереальних операцій по взаємовідносинах з рядом ризикових підприємств, що можливо призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 14 196 588 грн.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 17.10.2024 року було проведено обшук у офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МЕТПРОЕКТ» (), ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ» () за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1Г, в ході якого було виявлено та вилучено певні речі та документи, перелік яких міститься в протоколі обшуку (а.с. 102-110 т. 1 ).

17 жовтня 2025 року детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України - винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом (а.с.111-119 т.1).

В подальшому, оскаржуваною ухвалою слідчого судді було накладено арешт на речі та документи, вилучені у ході проведення 17.10.2024 обшуку в офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ» () за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, буд. №1Г, відповідно до переліку у резолютивній частині ухвали.

Проте, колегія суддів не погоджується із такими висновками слідчого судді та зазначає наступне.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути уваги, що клопотання прокурора про арешт майна вилученого під час обшуку офісних приміщень, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА», ТОВ «МЕТПРОЕКТ» та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ», в межах даного кримінального провадження, вже двічі повертались прокурору ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 грудня 2024 року та 21 травня 2025 року для усунення недоліків.

Так, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 21 травня 2025 року підставою для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків послугувало те, що 1) клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України в частині обґрунтування необхідності накладення арешту на все перераховане у клопотанні майно; 2) клопотання не містило ідентифікуючих ознак вилученого майна, без повного опису їх вмісту, назви/реквізитів документів, які містяться у вилучених папках (п.п. 66 та 67 прохальної частини поданого клопотання містять лише загальні назви вилучених предметів - «дві коробки з технічними звітами на 1548 арк.» та «одна коробка з робочими проектами по об`єктах ДП «АМПУ» на 2240 арк.», без конкретизації стосовно переліку наявних у зазначених папках документів, їх назви, суб`єкта та дати видання, кількості аркушів та змісту документів, тощо; п.п. 72-79 прохальної частини поданого клопотання містять зауваження стосовно вилучення документів щодо здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «МЕТПРОЕКТ», ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ», при цьому, так само відсутні конкретні ідентифікаційні ознаки кожного документа) (а.с.234-242 т.1).

Разом із тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими твердження представника власників майна про те, що у новому клопотанні, за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу, прокурором не у повному обсязі було усунуто встановлені вищезгаданою ухвалою суду апеляційної інстанції недоліки, а саме, воно не містить ідентифікуючих ознак вилученого майна у п.п. 46-52 (що відповідає п.п. 72-79 - зазначеним в ухвалі Одеського апеляційного суду від 21 травня 2025 року), тобто, слідчий суддя дійшов безпідставного висновку, що прокурором у повному обсязі усунені недоліки встановлені ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 травня 2025 року.

Приписами ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Натомість, позиція прокурора щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, аналізуючи зміст клопотання про арешт майна, колегія суддів встановила, що залишається не зрозумілим, яке відношення має до вказаного кримінального провадження речі та документи «ПП ГРІН АВТО УКРАЇНА» та ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА», , оскільки предметом досудове розслідування у даному кримінальному провадженні є фінансово-господарська діяльності ТОВ «МЕТПРОЕКТ», тобто, не наведено конкретних фактів і доказів, що свідчать про зв`язок вилученого майна із обставинами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, досудове розслідування за ознаками яких здійснюється у межах даного кримінального провадження.

Окремої уваги вартий той факт, що згідно листа прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 26 травня 2025 року папка жовтого кольору з написом «ГРІН АВТО УКРАЇНА», в якій містяться документи «ГРІН АВТО УКРАЇНА» на 38 арк. (п.п.35 клопотання), може бути повернуто власнику майна, тобто було встановлено, що зазначено майно немає ніякого значення для досудового розслідування, що виключає можливість накладення на нього арешту та подальшого його утримання.

Вказані недоліки клопотання про арешт майна позбавили слідчого суддю у повній мірі дослідити докази, якими обґрунтовуються доводи клопотання та прийняти обґрунтоване рішення по справі, при цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи наведене, клопотання про арешт майна слід повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку, при цьому конкретизувати, яким саме критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно, окрім того, надати докази, які підтверджують необхідність арешту вилучення майна.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно частини 1 статті 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, зокрема, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотанняпредставника власників майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «МЕТПРОЕКТ», - задовольнити.

Поновитипредставнику власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «МЕТПРОЕКТ», строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

Апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та ТОВ «МЕТПРОЕКТ», - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18 червня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, - сксаувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, відповідно до мотивувальної частини ухвали, вилученого 17 жовтня 2024 року у ході проведення обшуку в офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ» () за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, буд. №1Г, - повернути процесуальному керівнику -прокурору відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3