Номер провадження: 11-сс/813/979/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 травня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000482, внесеного до ЄРДР 12 липня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255-3, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-2, ч.5 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 травня 2025 року було відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, вилученого 04 квітня 2025 року під час обшукуза місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що прокурора на оголошення ухвали запрошено не було, а також ухвала не була вчасно вручена прокурора, а лише 07 травня 2025 року вручена слідчому, на думку апелянта, вказане свідчить про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_7 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник власника майна ОСОБА_6 заперечував проти поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала про відмову в арешті майна, відповідно до п. 9 ч.1 статті 309 КПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, який становить п`ять днів з дня проголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржена ухвала постановлена слідчим суддею у судовому засіданні 01 травня 2025 року за участі сторони обвинувачення - прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 (а.с.71), що не заперечується в апеляційній скарзі, тобто для останнього строк для апеляційного оскарження, почав обчислюватись відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України (з дня оголошення вказаної ухвали).

Натомість, апеляційна скарга скерована засобами поштового зв`язку 09 травня 2025 року, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Обговорюючи доводи прокурора, викладені у клопотанні, колегія суддів не знаходить причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Однак поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Зокрема, з системного аналізу ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400 КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне її звернення до суду у встановлений КПК строк. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Тож можливість поновити строк на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення в суд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Твердження прокурора про те, що його не було викликано на оголошення оскаржуваної ухвали, тягне за собою неможливість подачі апеляційної скарги у строк, передбачений ст. 395 КПК України, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на те, що останній приймав участь у судовому засіданні та був обізнаний про видалення слідчого судді до нарадчої кімнати (а.с.71). Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів констатує, що порушення строку оскарження ухвали слідчого судді, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, зважаючи на кваліфікаційний рівень прокурора, є суб`єктивною обставиною, яка виникла внаслідок безпосередніх дій самого прокурора, який після видалення слідчого судді до нарадчої кімнати, покинув залу судового засідання, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання (а.с.72), тому вказане не може вважатися поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, а будь-яких об`єктивних причин, які б завадили прокурору своєчасно подати апеляційну скаргу до закінчення строку на оскарження ухвали суду прокурор не зазначив, а неналежне виконання прокурором свого процесуального права, не можуть змінювати загальний порядок обчислення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу сторони обвинувачення, що згідно з частинами 7 та 8 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору . Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного та того, що сторона обвинувачення була присутня під час розгляду клопотання про арешт майна, у суду був відсутній обов`язок направляти їй копію судового рішення у порядку ч. 8 ст. 376 КПК. Дані про те, що прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 був позбавлений можливості отримати судове рішення після його проголошення у порядку ч. 7 ст. 376 КПК України відсутні.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись статями 113, 116, 117, 370-372, 376, 395, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01 травня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000482, внесеного до ЄРДР 12 липня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.255-3, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-2, ч.5 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_9 ОСОБА_3 ОСОБА_4