Номер провадження 1-кп/754/830/25
Справа№754/6669/25
Вирок

Іменем України

02 травня 2025 року

м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000522 від 23.02.2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера за віком, з загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ (місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінальних правопорушень, форма вини і мотиви кримінальних правопорушень)

ОСОБА_3 , 23.02.2025 року, приблизно о 00.05 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1, вступив у словесний конфлікт з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий перебував у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому зазначений конфлікт перейшов в обопільну бійку, під час якої ОСОБА_5 та ОСОБА_3 впали на асфальтову поверхню землі. У ході розвитку зазначеної бійки у ОСОБА_3 раптово виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_3 у вказаний час та місці, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи у напівзігнутому положенні над лежачим на спині ОСОБА_5 , утримуючи у правій руці предмет, що має колюче-ріжучі властивості, наніс ним три удари у ділянки живота, правого та лівого стегна ОСОБА_5 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото різаного поранення живота - рани у ділянці мезогастрії зліва, від якої спрямовано рановий канал, який проходить у напрямку спереду назад, знизу до верху, зліва на право, проникає в черевну порожнину, з пошаровим ушкодженням шкіри, м`яких тканин, м`язів передньої черевної стінки, очеревини, проникає у черевну порожнину, з дотичним пораненням брижі попереково-ободової кишки, селезінки, яке супроводжувалось розвитком гемоперітонеуму та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя; рани внутрішньої поверхні правого стегна, від якої спрямований рановий канал, із ушкодженням м`язів та судин м`язів та рани зовнішньої поверхні лівого стегна, від якої спрямований рановий канал у напрямку знизу до верху, зліва на право, глибиною до 4,0 сантиметрів, шо відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Після вчинення зазначених вище дій, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

ІІ. СТАТТІ (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КК України кримінальна відповідальність настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, чи таке, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, каліцтво статевих органів, психічну хворобу або інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, або переривання вагітності чи непоправне знівечення обличчя.

Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Об`єктом цього злочину є здоров`я особи.

Обов`язковою ознакою цього злочину є потерпілий.

Об`єктивну сторону злочину утворюють: 1) діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причиновий зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Суспільно небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого.

Характер і ступінь тілесних ушкоджень визначаються на підставі відповідних положень ст. 121 КК і Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених МОЗ.

Відповідно до ст. 121 тяжким тілесним ушкодженням є тілесне ушкодження: 1) небезпечне для життя в момент заподіяння чи таке, що спричинило: 2) втрату будь-якого органа або його функцій; 3) психічну хворобу; 4) інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину; 5) переривання вагітності; 6) непоправне знівечення обличчя.

Небезпечними для життя є ушкодження, які в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і які без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. При цьому, запобігання смерті, що обумовлене наданням медичної допомоги, не повинно братися до уваги при оцінюванні загрози для життя таких ушкоджень. Загрозливий для життя стан, який розвивається в клінічному перебігу ушкоджень, незалежно від проміжку часу, що минув після його заподіяння, повинен перебувати з ним у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, щиро розкаявся і підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи. Повідомив суду, що вже частково відшкодував потерпілому завдану шкоду і має намір у подальшому відшкодувати її повністю. З огляду на обмежене джерело доходу, а саме, невеликі пенсійні виплати, обвинувачений, попри своє бажання, не може відшкодувати витрати потерпілого на лікування одразу, але по мірі отримання доходів буде здійснювати виплати потерпілому. На підтвердження своїх слів надав суду розписку, написану потерпілим, у якій потерпілий підтверджує отримання від обвинуваченого 12000,00 гривень. Показання обвинуваченого є логічними і послідовними та не залишають суду «розумного сумніву» щодо їх правдивості та відповідності встановленим обставинам кримінального провадження.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно всіх обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду. Обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з точки зору належності та допустимості, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, та його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

ІV. ПОКАРАННЯ

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, санкцією ч.1 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке за класифікацією, визначеною ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що юридична відповідальність особи, відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер.

Конституційний Суд України в Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, досліджуючи принцип індивідуалізації юридичної відповідальності, зазначив таке: […] призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Згідно з принципом індивідуалізації юридичної відповідальності при призначенні покарання суд має враховувати обставини справи (як ті, що обтяжують, так і ті, що пом`якшують покарання) щодо всіх осіб незалежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину […] (абзаци сьомий, восьмий підпункту 4.2 пункту 4 мотивувальної частини).

В рішенні від 15 червня 2022 № 4-р(II)/2022 року Конституційний Суд України зазначає, що принцип індивідуалізації юридичної відповідальності […] має виявлятись не лише в притягненні до відповідальності особи, винної у вчиненні правопорушення, а й у призначенні їй виду та розміру покарання з обов`язковим урахуванням характеру вчиненого протиправного діяння, форми вини, характеристики цієї особи, можливості відшкодування заподіяної шкоди, […].

Отже, принцип домірності зобов`язує суд у кожному конкретному випадку домірно застосовувати види покарання та (або) інші заходи кримінально-правового характеру з огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та низку інших фактів і обставин (п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2022 року № 1-р/2022).

Відповідно покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації, адже застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства (див. постанову Верховного Суду від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, яке полягає, зокрема, у визнанні у суді обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. час, місце, спосіб учинення, а також часткове відшкодування шкоди потерпілому.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. постанову ВС від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к).

Обвинувачений висловив щирий жаль з приводу учинених дій та осуд своєї поведінки, частково відшкодував потерпілому витрати на лікування, просив вибачення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 : він раніше не судимий, одружений, є пенсіонером за віком, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Суд також враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , який, погодившись із покаранням, про яке просила прокурор, просив призначити ОСОБА_3 мінімальне передбачене законом у даному випадку покарання. Проти відбуття покарання без ізоляції від суспільства не заперечував.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, адже втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, в той час, як покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, з урахуванням того, що оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого (див. постанову ВС від 10 червня 2020 року в справі № 161/7253/18).

На переконання суду, виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а призначення будь-якого іншого виду покарання не сприятиме досягненню мети, визначеної ст. 50 КК України, та не відповідатиме засадам, регламентованим ст. 65 цього кодексу.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ

Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, обраний ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.03.2025 року - підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 /три/ роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, обраний ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 05.03.2025 року, - скасувати.

Речові докази:

змив речовини бурого кольору, що поміщено до паперового пакету завіреного підписами учасників; фрагмент снігу зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового пакету завіреного підписами учасників; фрагмент снігу зі слідами речовини бурого кольору, що поміщено до паперового пакету завіреного підписами учасників; змив речовини бурого кольору з поверхні автомобіля марки «Dodge», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що поміщено до паперового пакету завіреного підписами учасників; чоловічі джинси чорного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору по всій верхній частині з наявними пошкодженнями, зокрема: спереду в області верхньої третини джинсів поріз довжиною 1х1 см та ззаду з правого боку нижче кишені розміром приблизно 1х1 см, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами учасників; чоловічу чорну кофту з капюшоном з нашаруванням слідів речовини бурого кольору з наявними пошкодженнями у вигляді порізу у нижній частині зліва поруч з кишенею, розміром 1х2 см, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами учасників; чоловічу футболку білого кольору з нашаруванням слідів речовини бурого кольору у нижній лівій частині, з наявними ушкодженнями у вигляді порізу розміром приблизно 1х2 см, що поміщено до паперового конверту, завіреного підписами учасників; чоловічу куртку зелено-чорного кольору з написом «Columbia» з нашаруванням речовини бурого кольору по поверхні та наявними пошкодженнями у нижній частині поруч з лівою передньою кишенею, що поміщені до спеціального пакету №KIV6119859 - знищити;

сумку з ремінцем чорного кольору, в середині якої наявна картка абонемент в спортивний зал «Body Style» та чашка синього кольору; чоловічу спідню білизну (труси) чорного кольору, кольорові шкарпетки у кількості 2-х штук, чоловічі чорні кросівки розміру 45; паспорт громадянина України № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «Iphone Apple 11»; навушники у білому кейсі марки «RECE», які передані на зберігання ОСОБА_5 , - залишити за належністю ОСОБА_5 ;

відеофайли, які містяться на оптичному носії DVD-R диску, білого кольору; оптичний носій DVD-R диск, на якому містяться написи виконані друкованими літерами: «ВІТА МЕДІКАЛ +», на якому містяться відео-файли (відеозаписи), що містять відомості про обставини події, яка відбулась 22.02.2025 та 23.02.2025 відповідно, та які були зафіксовані за допомогою камер відеоспостереження, які розміщені на фасаді будівлі «ВІТА МЕДІКАЛ +», за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 80-а; оптичний носій DVD-R диск, на якому містяться написи виконані друкованими літерами: «АДРЕСА_1», на якому містяться відео-файли (відеозаписи), що містять відомості про обставини події, яка відбулась 22.02.2025 та 23.02.2025 відповідно, та які були зафіксовані за допомогою камер відеоспостереження, які розміщені біля входу до під`їзду №6 будинку АДРЕСА_1; аудіозаписи, які містяться на оптичному носії CD-R диску білого кольору; аудіозаписи, які містяться на оптичному носії CD-R диску білого кольору; відеофайли, які містяться на оптичному DVD-R диску на якому містяться наступні написи виконані друкованими англійськими літерами: «hp DVD+R 4.7 GB Data, 16x, 120 min Video» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

пару чоловічого взуття чорного кольору, що поміщено до спеціального пакету №WAR1786041; куртку чоловічу чорного кольору з написом «outventure», що поміщено до спеціального пакету №WAR1786040; куртку чоловічу чорного кольору з написом «tiger force», що поміщено до спеціального пакету №WAR1786039; пару рукавиць чоловічих чорного кольору, що поміщено до спеціального пакету №RIC2282658; шапку чоловічу темно-синього кольору, що поміщено до спеціального пакету №RIC2282659; джинсові штани темно-синього кольору з підтяжками чорного кольору, що поміщено до спеціального пакету №EXP0367588; з задньої кишені джинсів предмет схожий на розкладний ніж з рукояткою чорного кольору, що поміщено до спеціального пакету №RIC1271044; два предмети схожі на розкладні ножі з рукоятками чорного та коричневого кольорів та предмет схожий на ніж з рукояткою коричневого кольору, що поміщено до спеціального пакету №RIC1271041; два предмети схожі на ножі з рукоятками чорного та сірого кольорів, що поміщено до спеціального пакету №RIC1271042; предмет ззовні схожий на розкладний ніж з рукояткою коричневого кольору, що поміщено до паперового конверту завіреного підписами учасників та печаткою «Для паперів Деснянське УП ГУНП у м. Києві»; предмет ззовні схожий на мультитул, який має рухомий елемент у вигляді предмету, схожого на ніж, який був у чохлі зеленого кольору, що поміщено до спеціального пакету №RIC1271043; предмет ззовні схожий на металевий ніж сірого кольору без оздобленої рукоятки, що поміщено до спеціального пакету №RIC1271064 - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1