Справа № 642/4523/25
Провадження № 1-кп/642/526/25
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002709 від 28.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002709 від 28.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що у провадженні СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002709 від 28.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що 27.09.2015 до Ленінського РВ надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , про те, що 27.09.2015 невстановлена особа, відкрито, заволоділа її золотим ланцюжком за адресою: АДРЕСА_1 . 29.09.2015 в ході допиту потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання пояснила, що 27.09.2015 разом зі своєю онукою ОСОБА_6 поверталася додому за адресою: АДРЕСА_2 з прогулянки та по дорозі зайшла разом з онукою на дитячу площадку, щоб вона погралася, коли проходила біля 4 під?їзду за вищевказаною адресою, то побачила, що позаду неї йдуть два молодих чоловіка, перший зростом приблизно 176-180 см середньої статури, одягнений в сіро-голобу футболку та сірі штани, волосся темні, інший зростом приблизно 160-170 см, не пам?ятає інших ознак зовнішності та одежі. Після чого чоловік більшої статури підійшов до потерпілої та правою рукою замкнений ланцюжок, який розташований на шиї та потягнув, потерпіла відчула, що ланцюжок розірвався, після даний чоловік почав втікати по вул. Полтавський Шлях м. Харкова. В ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення протягом 10 років було проведено ряд необхідних слідчих дій, але встановити особу, яка скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 кК У країни, не вдалось можливим, про підозру будь - якій особі не повідомлено.

Вищевказане кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. З урахуванням положень ст. 49 КК України, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину становлять 5 років. Оскільки відповідне кримінальне правопорушення вчинене у вересні 2015 року, то строк притягнення до відповідальності за вказане кримінальне правопорушення злочин, закінчився.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Потерпіла в судове засідання не з`явилася, судова повістка була повернута до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

На підставі частини четвертої статті 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, з-поміж іншого, з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Провадження може бути закрите після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, оцінки прокурором всіх зібраних та перевірених доказів, а тому п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання ними своїх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Аналіз норми п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України свідчить про те, що закриття кримінального провадження за вказаною правовою підставою може мати місце лише у разі доведеності події кримінального правопорушення, її юридичної кваліфікації та за умови невстановлення особи, яка його вчинила, а також закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0002709 від 28.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 27.09.2015 до Ленінського РВ надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , про те, що 27.09.2015 невстановлена особа, відкрито, заволоділа її золотим ланцюжком за адресою: м. Харків, вул. Іллінська 57.

Під час досудового розслідування 27.09.2015 проведено огляд місця події, в ході якого було встановлено місце скоєння правопорушення.

27.09.2015 проведено допит ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості потерпілої особи, яка в ході допиту пояснила, що 27.09.2015 разом зі своєю онукою ОСОБА_6 поверталася додому за адресою: АДРЕСА_2 з прогулянки та по дорозі зайшла разом з онукою на дитячу площадку, щоб вона погралася, коли проходила біля 4 під?їзду за вищевказаною адресою, то побачила, що позаду неї йдуть два молодих чоловіка, перший зростом приблизно 176-180 см середньої статури, одягнений в сіро-голубу футболку та сірі штани, волосся темні, інший зростом приблизно 160-170 см, не пам?ятає інших ознак зовнішності та одежі. Після чого чоловік більшої статури підійшов до потерпілої та правою рукою замкнений ланцюжок, який розташований на шиї та потягнув, потерпіла відчула, що ланцюжок розірвався, після даний чоловік почав втікати по вул. Полтавський Шлях м. Харкова.

Допитано в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повідомили, що почули жіночий крик та бачили як хлопець побіг в напрямку супермаркета «Рост», згодом дізналися, що у жінки зірвали ланцюжок.

Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження та встановлено судом, в період з 30.09.2015 по теперішній час органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої (розшукової) дії щодо розслідування кримінального провадження та встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Окрім цього, в матеріалах кримінального провадження відсутні жодні доручення слідчого оперативним співробітникам на проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. ст. 40, 41 КПК України, відсутні вказівки прокурора по кримінальному провадженню.

Прокурор в своєму клопотанні про закриття зазначає, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення протягом 10 років було проведено ряд необхідних слідчих дій, але встановити особу, яка скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України на теперішній час, не вдалось можливим, про підозру будь-якій особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено. Вищевказане кримінальне правопорушення - передбачене ч. 1 ст. 186 КК України відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів. Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. Таким чином, з моменту вчинення кримінального правопорушення до теперішнього часу минуло більше, ніж п`ять років, у зв?язку з чим закінчився відповідний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, на теперішній час, на думку прокурора, є достатні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК.

Однак суд звертає увагу, що прокурорами Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова взагалі не здійснювалося процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні шляхом здійснення відповідних дій, передбачених КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0002709 від 28.09.2015, станом на дату подання прокурором клопотання про закриття кримінального провадження дії щодо встановлення особи органом досудового розслідування не проводились взагалі, а тому досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002709 не може відповідати вимогам ефективності.

Орган досудового розслідування не надав належної оцінки доводам заявника про вчинення кримінального правопорушення, не дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Разом з тим до обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави.

Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

При цьому суд звертає увагу, що поняття «не встановлення особи» та «не встановлення місцезнаходження особи» не є тотожними в розумінні кримінального процесуального закону України, і не встановлення місцезнаходження особи не є підставою для закриття кримінального провадження в будь-якому випадку.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява №55749/08 від 29 січня 2015 року) § 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини на державу за процесуальним аспектом статті 2 Конвенції покладений обов`язок провести ефективне розслідування. Відповідні загальні принципи щодо ефективності розслідування узагальнені в рішеннях у справах «Джуліані та Гаджіо проти Італії» (Giuliani and Gaggio v. Italy) та «Армані да Сілва проти Сполученого Королівства» (Armani Da Silva v. the United Kingdom).

Таке зобов`язання провести розслідування не є обов`язком досягнення результатів, а обов`язком вжиття заходів. Не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти висновку, який співпадає із викладом подій скаржника. Проте воно, в принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими - до встановлення та покарання винних осіб «Джуліані та Гаджіо проти Італії», пункт 301, та «Армані да Сілва проти Сполученого Королівства», пункт 233.

У постанові Верховного Суду від 20.11.2024 № 953/8874/23 наголошено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Отже, суд доходить висновку, що досудове розслідування у даному криміналбному провадженню не було проведено взагалі, органом досудового розслідування не вчинено жодної слідчої дії, направленої на встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а тому клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002709 від 28.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 110, 284, 369-372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0002709 від 28.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.09.2025

Головуючий суддя ОСОБА_1