Справа № 442/7460/24
Провадження № 1-кп/442/76/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000625 від 19.08.2021 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобич, Львівської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освіто, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , водія 2 відділення інспекторів прикордонної служби 2 прикордонної застави ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип С) НОМЕР_1 прикордонного Карпатського загону Державної прикордонної служби України, депутатом та адвокатом не є, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171, ч.1 ст.345-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

10 серпня 2021 року орієнтовно о 17.20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на узбіччі, поблизу с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області, на відстані орієнтовно 82 м до дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України перед виїздом на автодорогу сполученням «Львів- Пісочне» з координатами 49.3612518, 23.6004570, діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 здійснює законну професійну журналістську діяльність та виконує редакційне завдання №51/21 від 21.07.2021 щодо дотримання законодавства поліцейськими Дрогобицького РВП ГУНІ у Львівській області в декларуванні своїх доходів, порядку і законності зупинки автомобільного транспорту, перевірки водіїв на предмет керування автотранспортом в стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння та законності складання адміністративних матеріалів, виявлення корупційних дій у правоохоронних органах Дрогобичини та Львівщини, підійшов до ОСОБА_8 , який відповідно до наказу №03 від 12.01.2012 Львівської обласної організації «Партія захисників Вітчизни» є спеціальний кореспондент та журналіст газети «Вибір - правозахисник Львівщини» Львівської обласної організації партії «Захисників вітчизни» (акредитаційна картка ЗМІ №901955 та посвідчення №002, яке дійсне до 31.12.2025), а також відповідно до ст.1 Закону України «Про державну підтримку медіа, гарантії професійної діяльності та соціальний захист журналіста» є творчим працівником, який професійно збирає, одержує, створює, редагує, поширює і забезпечує підготовку інформації для медіа, знаходячись на відстані 1,15 м до задньої лівої частини належного останньому автомобіля марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер НОМЕР_2 , став залякувати його, усно висловлюючи на його адресу погрози: «За то, що ти чепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити «блатні» і тобі відірвуть голову[...] Чекай гостей, я слова на вітер не кидаю», вимагаючи в такий спосіб припинити збирати, створювати, поширювати і забезпечувати підготовку інформації, отриманої в ході журналістської діяльності щодо його брата ОСОБА_9 - поліцейського відділу реагування патрульної поліції Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_4 здійснював вплив у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов?язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.171 КК України.

Крім того, 10 серпня 2021 року, орієнтовно о 17.20 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на узбіччі, поблизу с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області, на відстані близько 82 м до дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (додатка 1) ПДР України перед виїздом на автодорогу сполученням «Львів - Пісочне» з координатами 49.3612518, 23.6004570, діючи умисно, усвідомлюючи що ОСОБА_7 здійснює законну професійну журналістську діяльність та виконує редакційне завдання №51/21 від 21.07.2021 щодо дотримання законодавства поліцейськими Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області в декларуванні своїх доходів, порядку і законності зупинки автомобільного транспорту, перевірки водіїв на предмет керування автотранспортом в стані алкогольного чи наркотичного сп?яніння та законності складання адміністративних матеріалів, виявлення корупційних дій у правоохоронних органах Дрогобиччини та Львівщини, підійшов до ОСОБА_8 , який відповідно до наказу №03 від 12.01.2012 Львівської обласної організації «Партія захисників вітчизни» є спеціальний кореспондент та журналіст газети «Вибір ? правозахисник Львівщини» Львівської обласної організації партії «Захисників Вітчизни» (акредитаційна картка ЗМІ №901955 та посвідчення №002, яке дійсне до 31.12.2025), а також відповідно до ст.1 Закону України «Про державну підтримку медіа, гарантії професійної діяльності та соціальний захист журналіста» є творчим працівником, який професійно збирає, одержує, створює, редагує, поширює і забезпечує підготовку інформації для медіа, знаходячись на відстані 1,15 м до задньої лівої частини належного останньому автомобіля марки «Фольксваген Гольф» реєстраційний номер « НОМЕР_3 », шляхом усного висловлювання погрожував журналісту ОСОБА_10 вбивством, а саме здійснив наступний вислів: «За то, що ти чепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити «блатні» і тобі відірвуть голову [...] «Чекай гостей, я слова на вітер не кидаю». Вищезазначене висловлювання містить погрозу вбивством журналісту ОСОБА_10 за дії, що пов?язані з його професійною діяльністю, яку останній сприйняв як реальну.

Таким чином, ОСОБА_4 погрожував вбивством журналісту у зв?язку із здійсненням ним законної професійної діяльності, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345-1 КК України.

Стаття (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за вищезазначені кримінальні правопорушення, винуватим у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Частиною 2 ст.171 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків або переслідування журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

У ч.1 ст.345-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо журналіста, його близьких родичів чи членів сім`ї у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності.

Правова позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений слідчим слідчої групи старшим слідчим в ОВС криміналістом відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області майором поліції ОСОБА_11 та затверджений прокурором Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_5 .

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачений здійснював вплив у будь-якій формі на журналіста ОСОБА_7 з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.171 КК України, а також здійснив погрозу вбивством щодо журналіста ОСОБА_7 у зв`язку із здійсненням останнім професійної діяльності.

В судових дебатах прокурор ОСОБА_5 зазначив, що доводи обвинуваченого повністю спростовуються зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами. Версію ОСОБА_4 щодо подій, які покладені в основу обвинувачення вважає нічим не обгрунтованою, надуманою. Його показання розцінює як такі, що переслідують мету уникнення відповідальності за скоєне. Просить суд взяти до уваги показання потерпілого, який детально розповів та показав на місці шляхом проведення з ним слідчого експерименту про обставини вчинених стосовно нього кримінальних правопорушень, зокрема ОСОБА_7 суду пояснив, що є спеціальним кореспондентом та журналістом газети «Вибір правозахисник Львівщини» Львівської обласної організації партії «Захисників вітчизни». На той період часу виконував редакційні доручення щодо дотримання законодавства поліцейськими Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області в декларуванні своїх доходів, порядку і законності зупинки автомобільного транспорту, перевірки водіїв на предмет керування автотранспортом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та законності складання адміністративних матеріалів, виявлення корупційних дій у правоохоронних органах Дрогобиччини та Львівщини. Водночас, звертався у відповідні правоохоронні органи про проведення перевірок фактів можливого приховування доходів працівником поліції ОСОБА_12 під час декларування доходів, виявляв порушення з боку ОСОБА_13 , який здійснював пасажирські перевезення на переобладнаному транспортному засобі, не маючи при цьому ліцензії. Також, неодноразово звертався в правоохоронні органи щодо здійснення незаконних перевезень пасажирів зі сторони водія ОСОБА_13 , якого зразу ж про це повідомляв його брат поліцейський ОСОБА_14 . Загалом, за його зверненнями до відповідальності було притягнуто ряд працівників правоохоронних органів. В своєму виступі покликався на показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 як послідовні, такі що узгоджуються між собою та іншими матеріалами кримінального провадження. Зазначає, що сторона обвинувачення вважає їх достовірними і належними. Просить суд не брати до уваги показання свідка ОСОБА_18 , оскільки вважає, що вони є непослідовними, суперечливими та сумнівними, не відповідають фактично встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, а тому розцінюю такі показання як спосіб введення сторону обвинувачення та суд в оману, адже достовірно встановлено, що свідок з ОСОБА_4 товаришують, як пояснив сам обвинувачений, мали спільний інтерес по бізнесу, перебувають у дружніх стосунках, разом проходять військову службу в одній військовій частині, а тому свідок ОСОБА_18 , на думку прокурора, в такий спосіб намагається допомогти обвинуваченому уникнути відповідальності за вчинені останнім злочинні діяння. Адже у справі достовірно встановлено, що подія злочину мала місце у 2021 році, а не під час повномасштабного вторгнення росії в Україну, місце вчинення злочину знаходиться ліворуч центральної асфальтної дороги по напрямку руху до Львова, а не праворуч, як стверджував суду свідок, під час розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_7 відбулась суперечка, а не дружня розмова, свідком також допущено ряд інших неточностей у своїх показаннях, які свідчать про його відсутність на місці вчинення ОСОБА_4 злочинних діянь. Слід також врахувати, що під час проведення досудового розслідування ОСОБА_4 , користуючись послугами захисника, заявляючи клопотання про проведення ряду слідчих дій, жодного разу не заявляв клопотань саме про допит свідка ОСОБА_18 , який, як намагається довести останній, був очевидцем вказаних подій. Звертає увагу суду на те, що в залі судових засідань були досліджені письмові докази сторони обвинувачення та захисту, з яких вбачається активне здійснення журналістом ОСОБА_7 своєї професійної діяльності та його принципова позиція не лише щодо ОСОБА_4 , а і інших посадових та службових осіб щодо дотримання ними вимог діючого законодавства, інформування про виявлені порушення у законний спосіб відповідні контролюючі та правоохоронні органи, ряд з яких були визнані обґрунтованими та винні особи були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Отже, на думку прокурора, вказане свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого на залякування та погроз вбивствомжурналісту ОСОБА_7 , а тому всі представлені суду докази, які безпосередньо були досліджені судом в судовому засіданні, об`єктивно доповнюють одні одних та не викликають сумніву щодо їх достовірності, є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності є достатніми, взаємопов`язаними та дають можливість зробити абсолютний та беззаперечний висновок про причетність ОСОБА_4 до вчинених ним злочинів. Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, у скоєному не розкаявся, не усвідомив свою протиправну діяльність, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції його від суспільства. З врахуванням особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого злочину, невизнання ним своєї вини, що свідчить про те, що він не розкаявся та не усвідомив протиправність своїх злочинних діянь, прокурор просить суд визнати ОСОБА_4 винним за ч.2 ст.171 та ч.1 ст.345-1 КК України та призначити покарання: за ч.2 ст.171 - у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Відповідно до ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного за ч.2 ст.171 КК України покарання у зв`язку із закінченням строків давності. За ч.1 ст.345-1 КК України просить призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Заявлений потерпілим ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди задоволити. Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 9844 грн. стягнути з обвинуваченого.

Правова позиція потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні надав показання про те, що є спеціальним кореспондентом газети «Вибір - Правозахисник Львівщини» та першим заступником ГО «Вибір», мав редакційні доручення від газети перевірити належність декларування доходів правоохоронцями ОСОБА_19 , притягнення їх до відповідальності, а також дотримання чинного законодавства перевізниками ОСОБА_19 . Одним із заявників був ОСОБА_17 . Перевірив декларацію ОСОБА_9 , знайшов суттєві розбіжності, тому звернувся із запитом в ГУНП. Під час перевірки діяльності перевізників ОСОБА_19 , знайшов багато порушень на лініях, які обслуговувались ПП «ТРАНС-ЕКІПАЖ». Одним з автомобілів був автомобіль обвинуваченого, який ОСОБА_20 переобладнав і здійснював перевезення не маючи ліцензії. Він неодноразово повідомляв про це на гарячу лінію 102. Виїжджали працівники поліції, робили фото на планшет, які пересилали братові обвинуваченого працівникові поліції ОСОБА_9 , а він, в свою чергу, пересилав ці фото обвинуваченому. З даного приводу він звертався до внутрішньої безпеки поліції. Під час того, коли на розгляді перебували дані звернення з приводу працівника поліції ОСОБА_9 , обвинувачений йому і погрожував. Коли відбувався даний конфлікт, автомобілем світлого кольору попри них проїжджав ОСОБА_17 , який зупинився і запитав чи потрібна потерпілому допомога. За сприяння обвинуваченого у соцмережах про потерпілого виставлялися компрометуючі матеріали. 09.09.2021 ОСОБА_21 сказав, що ці відео ним можуть бути і будуть видалені, у цей же вечір на Whatsapp потерпілого прийшов скріншот про видалення вказаного відео. Оскільки потерпілий продовжував перевіряти пасажирські перевезення, обвинувачений писав на нього заяви в поліцію, що нібито він вимагає у ОСОБА_4 500$, щоб останній міг безперешкодно здійснювати перевезення. З приводу події, яка мала місце 10.08.2021, повідомив, що у цей день, орієнтовно о 17-17.20 год., їхав власним транспортом в напрямку м.Дрогобич по грунтовій дорозі. З ним їхали в автомобілі Надкернична Лідія та ОСОБА_22 . Надкернична сиділа біля нього, спереду на пасажирському сидінні, а ОСОБА_23 позаду. Побачив автомобіль чорного кольору, знав, що це авто обвинуваченого. Щудло махнув рукою, щоб він зупинився. Потерпілий вийшов з автомобіля сам, пішов в сторону багажника. ОСОБА_4 був дуже знервований, кричав. Знав його попередньо, він себе так не поводив ніколи, тому погрози від обвинуваченого сприйняв як реальні. Сам конфлікт тривав не більше 5 хв. Саме тоді ОСОБА_4 і сказав: «Ти чіпив мого брата, до тебе та твоїх рідних будуть їздити блатні і тобі відірвуть голову! Я слів на вітер не кидаю!» В цей час, як було попередньо і зазначено, і проїжджав ОСОБА_17 , який побачив, що ОСОБА_21 дуже агресивний, зупинився і запитав чи потрібна допомога. Зі ОСОБА_21 вони познайомились зимою-весною 2021 року через спільну знайому ОСОБА_24 . Вона звернулась до потерпілого по допомогу, пояснивши, що ОСОБА_4 входить в запої, потерпілий допомагав: домовлявся зі священниками про молитву, їздили разом в ОСОБА_25 . Зі свідками ОСОБА_26 і ОСОБА_27 у нього відносини робочі, оскільки вони проводять громадські експертизи. У день, коли подія мала місце (10.08.2021) ОСОБА_23 була у нього вдома, а з ОСОБА_28 вони поїхали до нього додому щоб взяти певні документи і вернутися назад у ОСОБА_29 у цей день він сприйняв реально і серйозно. На запитання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_30 , відповів, що дійсно продовжував після даної події спілкуватися зі ОСОБА_4 , оскільки продовжував проводити журналістське розслідування, а обвинувачений надавав йому необхідну інформацію. Підстав для того, щоб обмовляти обвинуваченого у нього немає жодних, підтвердив, що неодноразово звертався з приводу незаконних, на його думку, дій ОСОБА_4 . Однак, вважає, що ініційовані ним службові розслідування, проводились формально. В доповнення до показань, даних у судовому засіданні, просить суд враховуючи серйозність вчиненого злочину, умисний характер дій обвинуваченого та їхній негативний вплив на його особу і професійну діяльність, просить суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді максимального строку, передбаченого ч.1 ст.345-1 КК України. Вважає, що таке покарання стане належним засобом відновлення справедливості і ефективним запобіжним заходом для недопущення подібних злочинів у майбутньому. Цивільний позов просить задоволити в повному обсязі.

Позиція сторони захисту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав. Суду дав показання про те, що у серпні 2021 року мав повернути кошти ОСОБА_7 , які попередньо брав у нього в сумі 5000 грн. для внесення завдатку за купівлю транспортного засобу. Транспортний засіб оглядав на автостанції, але оскільки власник ОСОБА_31 автомобіль продавати передумав, ОСОБА_7 сказав кошти йому повернути. 10.08.2021, у першій половині дня, ближче до обіду, зідзвонились з ОСОБА_32 і домовились зустрітися в Дрогобичі на вул.Стрийській, на автомийці, о котрій годині мала відбутися зустріч не пригадує. У цей день, коли був на автостанції на вул.П.Орлика, орієнтовно о 15-16 год., зустрів ОСОБА_18 , з яким проходив та проходить військову службу, який попросив відвести його у м.Львів. Саме в цей день не працював. Ця зустріч була випадковою. В цей час працював водієм автобусу маршрут «Дрогобич-Трускавець», чергувався по 2-3 дні з напарником. Він зателефонував до ОСОБА_33 і сказав, що завезе кошти по дорозі до м.Львова. Перед виїздом ще раз зателефонував до потерпілого, що він вже виїжджає, це чув свідок ОСОБА_18 . Який був проміжок часу між дзвінками не пам`ятає. ОСОБА_34 їхав на зустріч, про конкретне місце зустрічі не домовлялись. Їхав автомобілем марки Ауді, в салоні був ОСОБА_18 на передньому сидінні без форми. В цей день світило сонце, тому салон автомобіля проглядався добре. Вікна в його авто тоновані, але слабо, були закриті, так як працював кондиціонер. В автомобілі потерпілого крім ОСОБА_7 нікого не було. Розмова відбувалась позаду автомобіля ОСОБА_7 . Він віддав кошти, потерпілий перерахував їх. ОСОБА_34 стояв справа позаду багажника, а він зліва. Розмова була дружня, жодного конфлікту не було. Дійсно, у цей час зі сторони ОСОБА_35 на своєму авто марки Sckoda проїжджав ОСОБА_36 , який призупинився, бо вони з ОСОБА_37 друзі. Що саме сказав ОСОБА_36 , не пригадує. Це було не тривало. Більше ніхто не проїжджав, він розвернувся і поїхав, а ОСОБА_34 поїхав прямо. Вважає, що весь конфлікт між ними почався через спільну знайому ОСОБА_38 . Заперечує будь-які погрози. Стверджує, що це не відповідає дійсності. Наголошує на тому, що стосунки між ними погіршились, коли у Фейсбук вийшла якась стаття, а потерпілий подумав, що автором даної статті є він. Бачив, що була створена сторінка ОСОБА_7 . Хто створив сторінку та розмістив публікацію йому не відомо. З потерпілим познайомився у 2021 році, звертався до останнього з приводу надання допомоги в оформленні церковного розлучення, а також просив в потерпілого допомоги, оскільки мав алкогольну залежність. Їх познайомила ОСОБА_39 . Разом їздили по церквах, у цей період потерпілий обіцяв виготовити йому журналістське посвідчення, навіть робив фото. Підтвердив, що у 2021 році звертався в правоохоронні органи з приводу дій ОСОБА_7 , результати розгляду заяв йому не відомі. На запитання потерпілого відповів, що протягом 2021-2022 років до адміністративної відповідальності не притягався. Не знав, що потерпілий є журналістом, і про те, що ОСОБА_7 виконує журналістське доручення, йому відомо не було. Також ствердив, що ніхто його не просив впливати на ОСОБА_7 . Просить суд ухвалити законний вирок.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_40 в судових дебатах просить визнати невинуватим та виправдати його підзахисного ОСОБА_4 у зв`язку відсутністю в його діях складу даних кримінальних правопорушень. В обгрунтування своєї позиції покликається на те, що його підзахисному не було відомо про те, що ОСОБА_7 проводив журналістське розслідування щодо його брата поліцейського ОСОБА_9 , не було відомо й про те, що ОСОБА_7 виконував редакційне завдання №51/21 від 21.07.2021 щодо дотримання законодавства поліцейськими Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області в декларуванні ними своїх доходів, порядку і законності зупинки автомобільного транспорту, перевірки водіїв на предмет керування автотранспортом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та законності складання адміністративних матеріалів, виявлення корупційних дій у правоохоронних органах Дрогобиччини та Львівщини. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 мали місце нормальні відносини, ОСОБА_7 допомагав ОСОБА_4 позбутися алкогольної залежності, обіцяв допомогти з церковним розлученням. 10.08.2021 ОСОБА_4 разом із ОСОБА_18 їхали на автомобілі ОСОБА_4 з м.Дрогобича у м.Львів. По дорозі поблизу с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області, ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_41 , з яким попередньо домовився про зустріч по телефону, під час зустрічі повернув ОСОБА_10 5000 грн., які ОСОБА_42 на початку серпня 2021 року давав ОСОБА_4 в якості завдатку на купівлю автомобіля - мікроавтобуса LT. Жодного конфлікту під час вказаної зустрічі не було та жодних погроз ОСОБА_4 в адресу ОСОБА_43 не висловлював. Причиною постійного переслідування ОСОБА_44 ОСОБА_4 , яке виражається у поданні ОСОБА_44 безпідставних заяв про злочин в поліцію, в тому числі через оператора 102, скарг в Державну прикордонну службу України, де проходить військову службу ОСОБА_4 , останній для себе пояснює ревністю ОСОБА_8 , яка виникла через відносини ОСОБА_4 та ОСОБА_45 або публікування невідомими особами про ОСОБА_46 публікації у фейсбук. Показання ОСОБА_4 стосовно подій, які мали місце 10.08.2021 на узбіччі, поблизу с. Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області перед виїздом на автодорогу сполученням «Львів - Пісочне» повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_18 . Вважає, що показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 є різними та не співпадають. Жоден зі свідків сторони обвинувачення не підтвердили обставини про те, що ОСОБА_4 станом на 10.08.2021 був обізнаний та міг усвідомлювати, що ОСОБА_7 був журналістом та виконував вищевказане редакційне завдання. Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження проведення ОСОБА_7 журналістського розслідування щодо брата ОСОБА_4 ОСОБА_9 . Відсутня також публікація журналіста ОСОБА_7 щодо поліцейського ОСОБА_9 . Під час судового розгляду ОСОБА_9 не допитувався, в задоволенні клопотання сторони захисту про допит останнього відмовлено. Вказує й на те, що усі скарги ОСОБА_7 в поліцію, які ОСОБА_7 позиціонує як частину проведення журналістського розслідування відносно ОСОБА_4 чи ОСОБА_9 були подані скаржником після подій, які мали місце 100.8.2021, починаючи з 14.08.2021. Жодних відомостей, документів, інших даних, які 6 вказували на здійснення ОСОБА_44 журналістського розслідування щодо ОСОБА_9 у матеріалах кримінального провадження стягнення №0000625 немає, що виключає прямий умисел у ОСОБА_4 на вчинення відносно ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171, ч.1 ст. 345-1 КК України. Тобто станом на 10.08.2021 у ОСОБА_4 не було жодних підстав для вчинення впливу у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов?язків та погрозі вбивством щодо журналіста у зв?язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171, ч.1 ст.345-1 КК України. З таких підстав, вважає, що у діях обвинуваченого відсутня суб`єктивна сторона та, відповідно, склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171, ч.1 ст.345-1 КК України, що виключає його кримінальну відповідальність. Щодо заявленого цивільного позову, то такий заперечує, оскільки жодних протиправних дій його підзахисний відносно ОСОБА_7 не вчиняв. Наголошує на тому, що ОСОБА_4 є раніше не судимим, на даний час є діючим військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, є учасником бойових дій, має державні нагороди.

Застереження щодо обсягу досліджених доказів.

Враховуючи, що у цьому кримінальному провадженні обвинувачений вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.171 та ч.1 ст.345-1 КК України не визнає, за клопотанням сторони обвинувачення, яке було підтримано стороною захисту та стороною потерпілого, відповідно до вимог ч.2 ст.349 КПК України, судом досліджено всі надані сторонами кримінального провадження докази.

Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У силу ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Зокрема, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171 та ч.1 ст.345-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171 та ч.1 ст.345-1 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

-показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 про те, що з потерпілим вона має часті спілкування з приводу корупції в правоохоронних органах. У день, коли мала місце подія 10.08.2021 свідок ОСОБА_16 поїхала додому до Стецівки раніше, а вони з потерпілим поїхали до нього пізніше за частиною документів, які ОСОБА_34 зберігав вдома. Орієнтовно о 17 год., забравши ОСОБА_47 , повертались назад в Дрогобич. Вона сиділа на пасажирському сидінні спереду біля ОСОБА_48 , а ОСОБА_49 ( ОСОБА_23 ) сиділа в авто позаду. Коли виїхали з грунтової дороги майже на трасу побачили автомобіль ОСОБА_4 . Зупинилися. ОСОБА_34 вийшов зі свого автомобіля, а вони з ОСОБА_50 залишились в салоні. Вікно автомобіля було відчинене, оскільки вона курила, тому добре чула розмову. ОСОБА_4 потерпілому погрожував. Обвинуваченого знала раніше, він в його автомобілі був один, вікна автомобілі обвинуваченого затемнені не були. ОСОБА_4 в той день був неадекватний і агресивний. Повз автомобілі в цей час проїжджав ОСОБА_17 і запитав ОСОБА_51 чи потрібна йому допомога. Потерпілий, повернувшись до свого автомобіля, був в дуже поганому стані: почервонів, покрився плямами, у нього піднявся тиск. ОСОБА_34 був дуже схвильований, ним трусило. Покрився потом. З того, що вона чула, то погрози були після нецензурної лайки в адресу ОСОБА_7 про те, що якщо потерпілий не залишить в спокою брата обвинуваченого, то він йому сам відірве голову. Ще й казав, що приїдуть «блатні». Вона особисто зрозуміла, що «блатні» - це організована злочинна організація. Розмову було дуже добре чути, оскільки автомобілі знаходились на відстані 2-3 м одне від одного. З місця події швидше поїхав ОСОБА_4 , вниз, в сторону с.Михайлевичі. Пам`ятає, що машина обвинуваченого була темна, практично чорна, на іноземних номерах. Впевнена, що автомобіль обвинуваченого був не затемнений. Ніякі кошти у цей день при ній між обвинуваченим та потерпілим не передавалися;

-показаннями свідка ОСОБА_16 , яка повідомила, що давно знайома з мамою ОСОБА_48 , яка запросила її приїхати і назбирати собі у них малини. Коли була у неї, приїхали потерпілий з ОСОБА_15 , розбирали на веранді якісь документи. ОСОБА_34 запропонував підвезти її з с.Михайлевичі у м.Дрогобич. При виїзді на трасу, майже на перехресті, їх зупинила машина темного кольору на іноземній реєстрації. Вона особисто сиділа на задньому сидінні автомобіля, а Ліда Надкернична спереду і курила. Машина ОСОБА_7 була затемнена. ОСОБА_34 вийшов з автомобіля. В обвинуваченого була темна машина, не затемнена, в автомобілі він був сам. Обвинувачений і потерпілий під час розмови стояли десь на відстані 1 м від автомобіля, в якому сиділа свідок. Розмова між ними йшла на високих тонах, обвинувачений незензурно лаявся, ОСОБА_4 погрожував розправою через журналістські розслідування щодо його брата. Пам`ятає, що він казав: «Не лізь туди, куди тобі не треба. Мій брат працює в поліції, бандити тобі відірвуть голову.» Під`їхала ще якась машина, водій якої запитав потерпілого чи потрібна допомога. ОСОБА_34 відповів, що сам дасть собі раду. Вони поїхали. Стецівці стало погано, піднявся тиск. ОСОБА_34 погрози сприйняв реально, вона його заспокоювала в машині. Він як їхав, ним аж трясло. Чи домовлялись обвинувачений та потерпілий про зустріч, їй не відомо, як і нічого більше не відомо про їхні стосунки. З машини ні вона, ні ОСОБА_28 не виходили;

-показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що 10.08.2021 їхав зі с.Рихтичі у напрямку с.Михайлевичі своїм автомобілем марки Scoda білого кольору. Їхав сам, побачив при виїзді на асфальт, на узбіччі, потерпілого та обвинуваченого. Вони стояли один до одного обличчям, махали руками, розмовляли не спокійно, між ними був конфлікт. Зупинився, запитав що сталося і чи не потрібна ОСОБА_52 допомога. Обвинувачений махав до ОСОБА_7 руками, а потерпілий стояв, тому зробив висновок, що допомога потрібна саме ОСОБА_7 . По ньому було видно, що він схвильований. ОСОБА_34 відповів, що допомога не потрібна. Вони стояли біля автомобілів марки Audi А6 чорного кольору на іноземній реєстрації з не затонованими вікнами і Volkswagen Golf універсал із затонованими вікнами. Самої розмови між ними не чув;

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000037 від 20.02.2025, згідно з яким внесено відомості про те, що 19.02.2025 у Дрогобицький РВП ГУНП у Львівській області від громадянки ОСОБА_15 та Дрогобицького міськрайонного суду поступило повідомлення про те, що 14.02.2025 біля магазину «Ромашка», що на вул.Війтівська Гора в м.Дрогобич Львівської області ОСОБА_4 здійснював незаконний вплив на ОСОБА_15 з метою подальшої зміни показань у кримінальному провадженні №0000625, у якому ОСОБА_15 являється свідком; (том 1 а.с.232)

-ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.08.2021 у справа №442/6386/21, провадження №1-кс/442/1232/2021, згідно з якою задоволено скаргу ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язано Дрогобицький РВП ГУ НП у Львівській області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення згідно заяви ОСОБА_7 від 13.08.2021. В ухвалі суду встановлено, що 13.08.2021 звернувся до Начальника Дрогобицького РВП Головного управління Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 170, 171, 345-1 КК України щодо факту перешкоджання законній журналістській та громадській діяльності. Однак, в порушення КПКУ та Наказу ГПУ №139 від 06.04.2016 «Про затвердження Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», слідчий і процесуальний керівник до цього часу повідомлені ним відомості не внесено до ЄРДР, не надано йому повідомлення про початок досудового розслідування, не надано йому витяг із ЄРДР, його не допитано в якості потерпілого, не видано пам?ятку про процесуальні права та обов?язки потерпілого, не надано можливості ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні; (том 1 а.с.234-235)

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000626 від 19.08.2021,згідно з яким внесено відомості про те, що 18.08.2021 в Дрогобицький РВП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала Дрогобицького міськрайонного суду щодо зобов`язання уповноважених осіб Дрогобицького РВП внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_7 від 13.08.2021; (том 1 а.с.233)

-заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, яку 14.08.2021 зареєстровано у Дрогобицькому РВП ГУНП у Львівській області, та в якй ОСОБА_7 повідомляє про те, що він займається активною громадською діяльністю по захисту конституційних прав громадян і є першим заступником голови Львівської обласної громадської організації «ВИБІР», кореспондентом газети «Вибір-правозахисник Львівщини». Повідомляє про те, що 10 серпня 2021 року орієнтовно о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 , погрожував йому та його родині фізичною розправою у зв?язку з журналістською та громадською діяльністю. Зокрема, він сказав: «За то, що ти чепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити «блатні» і тобі відірвуть голову». На його запитання, чи він має розуміти як погрозу своєму життю та здоров`ю останній відповів: «Чекай гостей, я слова на вітер не кидаю». Зазначає, що рідний брат ОСОБА_4 , ОСОБА_9 являється діючим поліцейським Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області. У ході журналістського розслідування ним було виявлено факт внесення недостовірних відомостей до щорічної декларації, що тягне за собою відповідальність відповідно до антикорупційного законодавства. Крім цього, співмешканка ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , неодноразово розповідала йому про пряму причетність ОСОБА_4 до кримінального світу. Погрози ОСОБА_4 звучали йому як журналісту та громадському активісту і про це в погрозах неодноразово наголошував ОСОБА_4 . Після погроз ОСОБА_4 йому стало погано, це негативно вплинуло на його фізичний стан, піднявся тиск. Підкреслює, що ОСОБА_4 відчуває свою безкарність, не боїться, що його хто небудь, почує і це придало погрозам реальної форми. Це зайвий раз переконало його, що погрози ОСОБА_4 носять реальний характер і можуть бути виконані у будь-який момент; (том 1 а.с.236)

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000289 від 20.08.2021, відповідно до якого внесено відомості про те, що у Дрогобицький РВП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді за зверненням ОСОБА_7 про внесення відомостей у ЄРДР згідно ст.171 КК України, а саме: перешкоджання законній професійній діяльності журналістів. ОСОБА_7 в заяві зазначив, що 10.08.2021 орієнтовно о 17.20 год. ОСОБА_4 словесно погрожував ОСОБА_7 у звязку з журналістською та громадською діяльністю останнього; (Том 1 а.с.238)

-постановою прокурора Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_53 від 31.08.2021 на підставі якої матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000625 від 19.08.2021 за ст.170 КК України, №0000626 від 19.08.2021 за ч.1 ст.345-1 КК України та №0000289 від 20.08.2021 за ч.2 ст.171 КК України об?єднано в одне кримінальне провадження, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000625; (том 1 а.с.243-244)

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000289 від 20.08.2021, згідно з яким матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000625 від 19.08.2021 за ст.170 КК України, №0000626 від 19.08.2021 за ч.1 ст.345-1 КК України та №0000289 від 20.08.2021 за ч.2 ст.171 КК України об?єднано в одне кримінальне провадження, (Том 1 ас.245-246)

-листом спецкореспондента газети « ОСОБА_54 №494/22 від 27.04.2022, адресованим начальнику Головного управління Національної поліції у Львівській області генералу ОСОБА_55 щодо проведення перевірки за фактами корупційних діянь, зловживання службовим становищем та перевищення службових повноважень, укриття злочинів та адміністративних правопорушень з боку інспектора ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській областіст.сержанта поліції ОСОБА_9 та вирішення питання звільнення з лав Національної поліції; (Том 1 а.с.247)

- листом спецкореспондента газети « ОСОБА_54 №438/22 від 14.02.2022, адресованим начальнику Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_56 щодо проведення перевірки за фактами корупційних діянь, приховування доходів, недекларування доходів у щорічних деклараціях про доходи в період з 2019 року по 2021 року з боку старшого інспектора превенції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській областіст.лейтенанта поліції ОСОБА_57 та з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 ; (том 1 а.с.248)

-листом спецкореспондента газети « ОСОБА_54 №100/21 від 04.11.2021, адресованим начальнику Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_56 щодо проведення перевірки за фактами корупційних діянь, розголошення службової інформації на службовому планшеті а надсилання правопорушникам з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 , складення протоколу про корупцію та вирішення питання звільнення з лав Національної поліції; (том 1 а.с.250)

-листом спецкореспондента газети «Вибір-правозахисник Львівщини» ОСОБА_58 №435/22 від 04.02.2022, адресованим начальнику Головного управління Національної поліції у Львівській області генералу ОСОБА_55 щодо проведення перевірки за фактами корупційних діянь, розголошення службової інформації правопорушникам шляхом фотографування службової інформації з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 та працівників ГУ НПу Львівській області, які здійснювали розгляд його звернень, складення протоколу про корупцію та вирішення питання звільнення з лав Національної поліції;(том 1 а.с.249)

-листом спецкореспондента газети «Вибір-правозахисник Львівщини» ОСОБА_58 №70/21 від 31.08.2021, адресованим начальнику Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_56 щодо проведення перевірки за фактами корупційних діянь, приховування доходів, недекларування доходів у щорічних деклараціях про доходи в період з 2019 року по 2021 року з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 ; (том 2 а.с.1)

-листом першого заступника голови ЛОГО «Вибір» ОСОБА_58 №48 від 16.08.2021, адресованим начальнику Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України ОСОБА_56 щодо проведення перевірки за фактами зловживання службовим становищем та можливих корупційних діянь з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 ; (том 2 а.с.1)

-листом відповіддю начальника Департаменту внутрішньої безпеки Львівського управління Національної поліції України від 10.05.2022 №С-12/42-13/01-2022, адресованим ОСОБА_59 на його звернення від 21.02.2022, що надійшли на електронну пошту Національної поліції України, щодо можливих неправомірних дій та можливих фактів корупційних правопорушень вчинених інспектором сектору реагування патрульної поліції Дрогобицького відділу поліції ГУНП у Львівської області старшим сержантом поліції ОСОБА_9 , інспектором ВРПП старшим сержантом поліції ОСОБА_60 , які надійшли з ДВБ НП України, розглянуті в межах компетенції внутрішньої безпеки у Львівському управлінні ДВБ НП України. В ході перевірки порушень вимог антикорупційного законодавства України, особами уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зі сторони ОСОБА_9 щодо розголошення службової інформації правопорушникам, не установлено, (том 2 а.с.2)

-протоколом проведення слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_7 від 24.10.2023 з долученою схемою та фототаблицями, згідно з яким усі учасники слідчого експерименту прибули на автодорогу сполученням «Рудники-Дрогобич» неподалік повороту в напрямку с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області, де у потерпілого ОСОБА_7 було з`ясовано, чи він пригадує та може показати як розвивались події 10.08.2021 неподалік вказаного повороту. На що ОСОБА_7 повідомив, що він пригадує та може показати як розвивались обставини вчиненого відносно нього кримінального правопорушення. Тоді ОСОБА_7 розмістив автомобіль у місці, де його зупинив ОСОБА_4 , який того дня їхав на автомобілі марки «Ауді» р.н.з. НОМЕР_4 . Зі слів потерпілого, разом з ним їхали ОСОБА_61 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні та ОСОБА_22 , яка сиділа позаду. Далі у потерпілого було з`ясовано, де зупинився автомобіль ОСОБА_4 відносно автомобіля потерпілого, на що потерпілий вказав. Відстань між автомобілями складала 5,8 м., більш детально зображено на план-схемі, яка долучається до вказаного протоколу. На запитання слідчого до потерпілого, яким чином той зрозумів, що йому потрібно зупинитись, коли зупинився ОСОБА_4 , потерпілий повідомив, що ОСОБА_4 показав йому через лобове скло, щоб той зупинився. В подальшому ОСОБА_7 було запропоновано показати місце, де він спілкувався з ОСОБА_4 на що потерпілий підійшов до задньої частини свого автомобіля, мотивуючи це тим, що саме у вказаному місці, він знаходився з ОСОБА_4 . Проведеними замірами встановлено, що вказане місце знаходиться на відстані 1,2 м. від задньої осі керованого потерпілим автомобіля. Крім цього, ОСОБА_7 наголосив, що його пасажири з салону автомобіля не виходили, вікна були відкритими. Далі потерпілому було запропоновано повідомити, яким чином погрожував йому ОСОБА_4 на що ОСОБА_7 повідомив: «За те, що ти зачепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити «блатні» і тобі відірвуть голову». Після чого у потерпілого ОСОБА_7 було з`ясовано чи голосно ОСОБА_4 говорив вищевказане і через що саме. На це потерпілий повідомив, що вказані погрози ОСОБА_4 висловлював на високих тонах і це все було через журналістське розслідування, яке проводив потерпілий в ході якого ним було виявлено факти внесення недостовірних відомостей до щорічної декларації поліцейським ОСОБА_9 , який є рідним братом ОСОБА_4 . Потерпілому ОСОБА_62 було запропоновано опустити вікна у автомобілі, який виконував роль його автомобіля під час події, які мали місце 10.08.2021, що він і зробив. Далі потерпілий ОСОБА_7 закрив вікно на водійській дверці, мотивуючи це тим, що 10.08.021 вказане скло було закрите, при цьому опустив на половину скло передніх правих та задніх правих дверей, тобто привів їх до тих же положень, що і під час вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Всі вищевказані події відтворювались на автомобілі марки Фольксваген Гольф р.н.з. НОМЕР_5 , який належить потерпілому та яким останній також їхав 10.08.2021. В подальшому потерпілий ОСОБА_7 став у місце, де відносно нього 10.08.20211 стояв ОСОБА_20 та таким же тембром, тональністю повторив вищевказані погрози, які лунали у його адресу зі сторони ОСОБА_4 через здійснення журналістської діяльності. Далі у понятих, які попередньо сіли на місця, де 10.08.2021 сиділи пасажири ОСОБА_28 та ОСОБА_23 , було з`ясовано чи їм все було дуже добре чути, що вони підтвердили. Після цього, потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що під час цих погроз повз них проїжджав ОСОБА_63 , який зупинився та запитав, чи потрібна допомога, а так як потерпілий повідомив, що допомоги не потрібно, то останній поїхав. З показань потерпілого та проведених замірів вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_4 , в ході яких останній погрожував фізичною розправою через здійснення журналістського розслідування потерпілий ОСОБА_64 знаходився по заду свого автомобіля з лівої сторони (відносно напрямку руху автомобіля) на відстані 1,2 м до задньої осі автомобіля та 2,5 м. до протилежного краю дороги, а ОСОБА_4 , стояв на одній лінії, що й потерпілий, при цьому дистанція між ними складала 0,40 м. Дані погрози ОСОБА_7 сприйняв реальними та боявся за життя і здоров`я; (том 2 а.с.4-13)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2023 за участю свідка ОСОБА_16 з долученою схемою та фототаблицями, згідно з яким усі учасники слідчого експерименту прибули на автодорогу сполученням «Рудники-Дрогобич» неподалік повороту в напрямку с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області, де у свідка ОСОБА_16 було з`ясовано, чи пригадує та чи може відтворити події свідком яких вона стала 10.08.2021 під час погроз журналісту ОСОБА_7 , на що остання повідомила, що пам`ятає та може їх відтворити. Після чого свідок повідомила, що 10.08.2021 орієнтовно о 17-18 год. їхала разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_15 з с.Михайлевичі в напрямку м.Дрогобича. За кермом знаходився ОСОБА_7 , а ОСОБА_65 сиділа на передньому пасажирському сидінні. При виїзді з с.Михайлевичі на автодорогу сполученням «Рудники - Дрогобич» (Львів - Дрогобич) їх зупинив автомобіль чорного кольору по типу кузова седан на іноземній реєстрації. Вказаний автомобіль рухався їм на зустріч та коли зупинився, він розвернувся і став позаду автомобіля ОСОБА_7 . Тобто, два автомобіля знаходились з краю від дорожнього полотна. Після зупинки ОСОБА_66 промовив, що це ОСОБА_67 зупиняє, напевно щось хоче запитати. У слід за потерпілим ні вона, ні ОСОБА_15 не виходили. ОСОБА_68 попрямував до задньої частини свого автомобіля, до якого вийшов водій вищевказаного автомобіля, в якому впізнала ОСОБА_13 . Розмова ОСОБА_69 до ОСОБА_70 була на високих тонах, повний та дослівний зміст розмови не пригадує, але пам`ятає, що ОСОБА_71 наказував ОСОБА_72 відчепитися від його брата зі своїм журналістським розслідуванням, бо якщо він скаже бандитам, то вони йому голову відірвуть. Повний зміст цих погроз не запам`ятала, так як минуло багато часу, але розмова не відбувалась як між друзями чи товаришами, колегами чи знайомими, а навпаки голосно, з обуренням та наполяганням припинити журналістське розслідування, якщо йому цінне життя та здоров`я. В той же час поряд з ним зупинився автомобіль, з якого вийшов чоловік та запитав у Стецівки чи потрібна допомога. Далі свідок надала показання про розташування транспортних засобів та показала місце знаходження потерпілого ОСОБА_7 під час спілкування зі ОСОБА_4 , з яких вбачається, що ОСОБА_7 стояв на відстані 0,8 м. від заднього лівого колеса свого автомобіля у сторону с.Михайлевичі та 2,0 м до протилежного узбіччя. Свідок показала де хто зі свідків сидів та повторила слова ОСОБА_4 : «Відчепися від мого брата із своїми журналістськими розслідуваннями, бо якщо я скажу бандитами, то вони тобі голову відірвуть». Зазначила, що його голос був грубим, та після вказаних вище погроз ще кілька разів повторив: «Чи ти поняв мене? Поняв?», але чи мав які-небудь предмети у руках не зауважила, швидше ні, ніж так; (том 2 а.с.15-22)

-протоколом проведення слідчого експерименту від 24.10.2023 за участю свідка ОСОБА_15 з долученою схемою та фототаблицями, згідно з яким усі учасники слідчого експерименту прибули на відрізок автодорогу сполученням «Рудники-Дрогобич» неподалік повороту в напрямку с.Михайлевичі Дрогобицького району Львівської області, де у свідка ОСОБА_15 було з`ясовано, чи пригадує вона обставини правопорушення відносно ОСОБА_7 , які мали місце 10.08.2021 та чи може показати як розвивалися дані події. Нащо свідок ОСОБА_15 відповіла, що пригадує та може показати. Тоді ОСОБА_15 повідомила, що 10.08.2021 орієнтовно о 17 год. їхала разом зі ОСОБА_7 та ОСОБА_73 з с.Михайлевичі у напрямку м.Дрогобич. Знаходилась на передньому пасажирському сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , а позаду сиділа ОСОБА_16 . Коли рухались з вказаного села їх зупинив водій автомобіля марки «Ауді» чорного кольору на іноземній реєстрації під керуванням ОСОБА_74 . Під час зупинки з салону автомобіля вийшов тільки ОСОБА_7 , а вона разом з ОСОБА_16 залишилась у салоні автомобіля. Розмова між ОСОБА_7 та ОСОБА_75 відбувалась біля задньої частини автомобіля ОСОБА_7 . ОСОБА_71 говорив до ОСОБА_7 на високих тонах дослівно розмову не пригадує, але чітко пам`ятає, що ОСОБА_71 сказав до ОСОБА_70 на високих тонах у формі погроз, щоб ОСОБА_76 відчепився від його брата своїм журналістським розслідуванням, бо якщо він скаже бандитам, то вони йому голову відірвуть. Цими погрозами ОСОБА_71 вимагав припинити журналістські розслідування щодо його брата, який є діючим, як на той час так і зараз, працівником поліції та тим самим псує репутацію брата, а також ОСОБА_77 проводились розслідування щодо перевізників, які здійснюють перевезення без відповідної ліцензії. В подальшому у свідка було уточнено, де вона знаходилась під час погроз ОСОБА_4 у адресу ОСОБА_7 , на що свідок ОСОБА_15 повідомила, що сиділа на передньому пасажирському сидінні, а на запитання, де сиділа ОСОБА_78 , вказала на заднє сидіння за спиною водія. На запитання, в якому положенні знаходились вікна у салоні автомобіля, свідок повідомила, що вона відкрила (опустила) вікно зі своєї сторони повністю, оскільки курила, а заднє праве було опущене на половину. На запитання чи може вона повторити те, що вона чула під час тих подій, але знаходячись на місці ОСОБА_4 , повідомила, що зможе та стала на місце, де знаходився ОСОБА_4 , та відтворила сказане останнім: «Відчепися від мого брата своїм журналістським розслідуванням, бо якщо я скажу бандитам, то вони тобі голову відірвуть! Чи ти поняв мене? Поняв?» ОСОБА_15 звернула увагу на те, що ОСОБА_79 говорив голосніше, грубше і на високих тонах. Поняті, які зайняли місця в автомобілі як свідки, підтвердили, що добре почули сказане ОСОБА_15 . Разом з тим, свідок ОСОБА_15 додала, що ОСОБА_4 був дуже розлюченим, червоним та поводився дуже агресивно; (том 2 а.с.23-32)

-висновком службового розслідування за фактом неналежного виконання службових обов`язків окремими працівниками Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 02.02.2022, затв. Начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_80 , у якому зазначено, що 23 листопада 2021 року за №С-42 до УПД ГУНІ у Львівській області із ЛУ ДВБ НУ України, надійшло звернення громадянина ОСОБА_7 , який у своєму зверненні скаржиться на поліцейського сержанта поліції ОСОБА_9 , який начебто розповсюдив інформацію із службового планшету та надіслав правопорушнику, а саме своєму рідному брату ОСОБА_81 , ще до приїзду працівників поліції. ОСОБА_42 просить перевірити факти корупційних діянь та розголошення службової інформації шляхом фотографування даних із службового планшету. В ході розгляду даного звернення працівниками ЛУ ДВБ НП України було опитано заявника ОСОБА_46 , який в своєму поясненні стверджує, що 26 серпня 2021 року на автостанції №2 м.Дрогобич, Львівської області, він, виконуючи доручення редакції газети «Вибір-правозахисник Львівщини» із питання законності здійснення перевезень громадян Дрогобицькими та Львівськими автоперевізниками, а саме: технічний стан автобусів, ліцензії та інші дозвільні документи, ним було виявив відсутність ліцензійної карти на перевезення пасажирів мікроавтобуса марки «Volkwagen LT 35 D» під керуванням ОСОБА_4 , який являється рідним братом поліцейського ВРПП Дрогобицького РВП сержанта поліції ОСОБА_9 . Крім цього, встановлено, що 26.08.2021 о 16:47 год. поступило повідомлення на лінію «102» від ОСОБА_8 щодо зазначених вище порушень. В ході проведення службового розслідування встановлено, що 26.08.2021 о 16:47 у Дрогобицький РВП ГУНІ зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, журналіст газети «Вибір правозахисник Львівщини» повідомив, що на автостанції №2 у м.Дрогобичі, знаходиться рейсовий автомобіль «Volkwagen LT 35 D», д.н.з. НОМЕР_6 , сполучення Дрогобич-Трускавець, який переобладнаний з вантажного у пасажирський, є в аварійному стані, перевозить людей та не числиться за жодним автотранспортним підприємством і буде рухатися у м.Трускавець. Дане повідомлення зареєстровано до ЄО Дрогобицького РВП ГУНП №9602 від 26.08.2021, як «Інша подія». Виконання вказаного повідомлення, о 16:47 закріплено за екіпажем ВРП Дрогобицького РВП «Кельвін-2», однак о 17:17 в електронному рапорті зазначено, що повідомлення буде опрацьовувати наряд Дрогобицького РВП ГУНІ «Кельвін-3» в складі: інспектора ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_82 та поліцейського цього ж підрозділу старшого сержанта поліції ОСОБА_83 , які о 17:05 поставивши відповідну відмітку в ІНГ, прийняли дане завдання. Згідно даних бази ІТС ІНП о 17:09 наряд прибув на місце події та о 17:47 постав відмітку про виконання завдання, зазначивши в електронному рапорті, що «перевіривши даний маршрутний транспортний засіб порушень не виявлено, автомобіль не переобладнаний, технічний стан задовільний про що свідчить протокол ОТК. Водія було перевірено на стан алкогольного сп?яніння, за допомогою алкотестера «Драгер», результат якого становив - 0.00 проміле. До категорії «фото» додані зображення документів. За результатами проведення нарядом ВРПП Дрогобицького РВП перевірки по даному факту долучено фото: паспорта ОСОБА_4 , тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, поліс обов?язкового страхування вищевказаного автомобіля, схема автобусного маршруту «Дрогобич АС-Трускавець (залізничний вокзал), протокол перевірки технічного стану ТЗ та свідоцтво про реєстрацію ТЗ. Однак, ліцензійної карти на перевезення пасажирів, про яку у своїй скарзі зазначає ОСОБА_42 , немає. З метою об?єктивного з?ясування обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку до відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті надіслано запит (Вих. 69/15/02-22 від 20.01.2022), щодо надання наступної інформації: - чи станом на 26.08.2021 транспортний засіб марки «Volkwagen LT 35 D», реєстраційний номер НОМЕР_7 мав дійсну ліцензію на право здійснення пасажирських перевезень та багажу за маршрутом «Дрогобич-Трускавець»; - якщо так, то надати копію ліцензії до УПД ГУНІ, однак, станом на 01.02.2022 відповідь на вказаний запит не надійшла. Згідно розстановки сил та засобів Дрогобицького РВП ГУНП 26.08.2021 з 08:00 по 20:00 в складі наряду з позивним «Кельвін-3» перебували поліцейський ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_84 та інспектор цього ж підрозділу, лейтенант поліції ОСОБА_85 . Відповідно відомостей ІТС ІГНП зареєстрованих в ЄО Дрогобицького РВП ГУНІ від №9602 від 26.08.2021 службовий планшет, який використовував 26.08.2021 наряд з позивним « ОСОБА_86 », був зареєстрований за старшим сержантом поліції ОСОБА_87 . У відповідності до записів «Журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам?яті, копіювання цифрової інформації Дрогобицького РВП ГУНП» (інв. №564) 26.08.2021 ОСОБА_88 та ОСОБА_89 нагрудні відеокамери на патрулювання (на службу) не отримували. відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, частково знайшли своє підтвердження; (том 2 а.с.40-52)

-висновком експерта Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/103-24/2187-ЛД від 28.02.2024, встановлено, що в результаті семантико-текстуального аналізу наданого на дослідження текстового матеріалу, згідно з фабулою справи висловлювань ОСОБА_4 ,, що зафіксовані у копії заяви ОСОБА_7 (зареєстрованої 14.08.2021 в ІТС ІП ГУНП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області за №9139) на 1 арк., копії протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.07.2022 на 4 арк., копії протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 05.08.2022 на 5 арк., копії протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 05.08.2022 на 4 арк., копії протоколу одночасного допиту осіб від 19.10.2023 на 7 арк., зроблено висновок про наявність у висловлюванні, згідно з фабулою справи ОСОБА_4 , яке згідно з копією заяви ОСОБА_7 (зареєстрованої 14.08.2021 в ІТС ІП НПУ Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області за №9139), сформульовано у такий спосіб: «За то, що ти чепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити «блатні» і тобі відірвуть голову […] Чекай гостей, я слова на вітер не кидаю», погрози вбивством щодо потерпілого ОСОБА_7 . Встановлено наявність у висловлюванні, згідно з фабулою справи, ОСОБА_4 , яке, згідно з копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 27.07.2022 сформульовано у такий спосіб: «За то, що ти чепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити «блатні» і тобі відірвуть голову […] Чекай гостей, я слова на вітер не кидаю», погрози вбивством щодо потерпілого ОСОБА_7 . Встановлено наявність у висловлюванні, згідно з фабулою справи ОСОБА_4 яке, згідно з копією протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 05.08.2022 сформульовано у такий спосіб: «Відчепися від мого брата із своїми журналістськими розслідуваннями, бо якщо я скажу бандитам, то вони тобі голову відірвуть», погрози вбивством щодо потерпілого ОСОБА_7 . Встановлено наявність у висловлюванні, згідно з фабулою справи ОСОБА_4 яке, згідно з копією протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 05.08.2022 сформульовано у такий спосіб: «Відчепися від мого брата із своїми журналістськими розслідуваннями, бо якщо я скажу бандитам, то вони тобі голову відірвуть», погрози вбивством щодо потерпілого ОСОБА_7 . Встановлено наявність у висловлюванні, згідно з фабулою справи ОСОБА_4 згідно з копією протоколу одночасного допиту осіб від 19.10.2023 сформульовано у такий спосіб: «За то, що ти чепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити «блатні» і тобі відірвуть голову […] Чекай гостей, я слова на вітер не кидаю», «Відчепися від мого брата із своїми журналістськими розслідуваннями, бо якщо я скажу бандитам, то вони тобі голову відірвуть», погрози вбивством щодо потерпілого ОСОБА_7 ; (том 2 а.с.88-104)

-протоколом огляду слідчого слідчої групи старшого слідчого в ОВС криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_11 від 11.03.2023, в якому встановлено у службовому кабінеті №217, що другому поверсі адмінбудівлі слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 83, проведено огляд додатків, які надійшли разом з висновком експерта №CE-19/103-24/2187-ЛД від 28.02.2024. Додатком до цього висновку є полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС №5500502. Даний пакет цілісний, без пошкоджень. Після чого було проведено розпакування пакету та встановлено, що у ньому містяться об?єкти згідно переліку, який зазначений у описовій частині висновку на сторінці 23. (том 2 а.с.105)

А також доказами, які стверджують продовжуваність журналістської діяльності ОСОБА_7 та проведення ним журналістського розслідування, зокрема й відносно діяльності ОСОБА_9 :

-наказом партії Захисників вітчизни №03 від 12.01.2012, яким прийнято на роботу на посаду спецкореспондента та журналіста газети «Вибір правозахисник Львівщини» ОСОБА_7 ; (том 2 а.с107)

-посвідченням спеціального кореспондента газети «Вибір-Правозахисник Львівщини» Львівської обласної організації партії «Захисників Вітчизни» №002, виданим 20.01.2021 (дійсне до 21.12.2025); (ас.108-109)

-довідкою газети «вибір правозахисник Львівщини» №125/21 від 12.10.21, виданою ОСОБА_7 про те, що він є спеціальним кореспондентом газети «Вибір-правозахисник Львівщини» та виконував спеціальне доручення редакції із вивчення питання законності здійснення перевезень громадян Дрогобицькими та Львівськими автоперевізниками, а саме: технічний стан автобусів, наявність ліцензії на автобуси та інших дозвільних документів, необхідних для здійснення перевезень громадян. (том 2 а.с.110)

-довідкою газети «Вибір-правозахисник Львівщини» №564/22 від 10.11.2022, виданою ОСОБА_7 про те, що він є спеціальним кореспондентом газети «Вибір правозахисник Львівщини» та виконував спеціальне доручення із вивчення питання протиправних дій окремих працівників ГУ НП у Львівській області та Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області; (том 2 а.с.111)

-редакційним завданням Газети «вибір-правозахисник Львівщини» №56/2 від 03.08.2021, яким спеціальному кореспонденту ОСОБА_7 доручено вивчити та проінформувати суспільство щодо питання законності здійснення перевезень громадян Дрогобицькими та Львівськими автоперевізниками, а саме: технічний стан автобусів, наявність ліцензії на автобуси та інших дозвільних документів, необхідних для здійснення перевезень громадян; (том 2 а.с.112)

-редакційним завданням Газети «вибір-правозахисник Львівщини» №51/21 від 21.07.2021, яким спеціальному кореспонденту ОСОБА_7 доручено дослідити та проінформувати суспільство щодо стану дотримання законодавства поліцейськими Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області в декларуванні своїх доходів та порядку і законності зупинки автотранспорту, перевірки водіїв на предмет керування автотранспортом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та законності складання адміністративних матеріалів, а також виявлення корупційних дій у правоохоронних органах Дрогобиччини та Львівщини; (том 2 а.с.113)

-характеристикою на спецкореспондента та журналіста газети «Вибір-правозахисник Львівщини» ОСОБА_7 , виданою Газетою «Вибір правозахисник Львівщини» №567/22 від 11.11.2022; (том 2 а.с.114)

-листом начальника Департаменту внутрішньої безпеки Львівського управління Національної поліції України ОСОБА_90 від 19.11.2021 №С-41/42-13/01-2021 начальникові ГУНП у Львівській області ОСОБА_91 з проханням призначити службове розслідування на підставі звернення-скарги ОСОБА_58 на дії сержанта поліції ОСОБА_9 ; (том 2 а.с.53)

-фотокопією електронного звернення скарги ОСОБА_58 , як спеціального кореспондента газети «Вибір правозахисник Львівщини» надісланою на електронну адресу: щодо проведення перевірки та складення протоколу про корупцію відносно дій сержанта поліції Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 до встановленої законом відповідальності та порушити питання звільнення з лав Національної поліції України; (том 2 а.с.54-56)

-листом відповіддю Головного управління національної поліції у Львівській області від 04.03.2022 №С-5/04/15-22 ОСОБА_59 , в якому останнього повідомлено, що його звернення з приводу неправомірних, на його думку, дій поліцейським ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_92 , буде розглянуто після Перемоги України, у встановлений законодавством термін; (том 2 а.с.57)

-інформаційним запитом першого заступника голови Львівської обласної громадської організації «Вибір» спецкореспондента газети «Вибір правозахисник Львівщини» ОСОБА_58 , скерованим на електронну адресу: 06.02.2022 про надання йому належним чином завіреної копії висновку службового розслідування за його зверненням; (том 2 а.с.60)

-зверненням спецокреспондента газети «Вибір-правозахисник Львівщини» першого заступник Голови громадської організації «Вибір», скерованим 04.02.2022 на електронну адресу: щодо проведення перевірки за фактами корупційних діянь, розголошення службової інформації правопорушникам шляхом фотографування службової інформації з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 та працівників ГУ НП у Львівській області, які здійснювали розгляд його звернень, складення протоколу про корупцію та вирішення питання звільнення з лав Національної поліції; (том 2 а.с.61)

-листом відповіддю Головного управління національної поліції у Львівській області від 12.05.2021 №С-14/04/15-21, адресованому першому заступнику голови ЛОГО «Вибір» ОСОБА_59 , в якому зазначено, що в результаті первинного розгляду звернення встановлено, що попередньо в Дрогобицькому районному відділі поліції Головного управління Національної поліції України на підставі ст.ст.14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затв. Законом України від 15.03.20218 №2337-VIII було проведено службове розслідування щодо неправомірних дій окремих працівників відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області. Про результат проведеного службового розслідування за вих.№С-274/52/01-2021 від 27.04.2021 відповідь надавалась. Одночасно повідомлено, що матеріали службового розслідування знаходяться в архіві Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області та із котрими можна ознайомитись в порядку, передбаченому законодавством України; (том 2 а.с.62)

-заявою першого заступника голови ГО «Вибір» ОСОБА_58 про вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст.ст.55, 56, 60, 214, 215, 220-221, адресованою на електронну адресу: , в якій покликається на неправомірність дій інспектора відділення №1 Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_93 при розгляді справи та винесенні постанови серії БАВ №121983 від 29.01.2021 та серії БАВ №121984 від 29.01.2021, (том 2 а.с.64-70)

-заявою редактора газети «Вибір правозахисник Львівщини» та першого заступника Голови громадської організації «Вибір» від 31.08.2021 щодо проведення перевірки за фактами корупційних діянь, приховування доходів, недекларування доходів у щорічних деклараціях про доходи в період з 2019 року по 2021 року з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 , надісланою на електронну адресу: ; (том 2 а.с.71)

-листом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 23.12.2021 №С-40/05/15-21 про надання відповіді ОСОБА_59 на звернення останнього щодо зловживання службовим становищем працівником ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , який вчинив службове підроблення, яке виразилось у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, розглянуто в Головному управлінні Національної поліції у Львівській області. Із листа вбачається, шо відомості, надані заявником, вважаються такими, що підтвердились. Старшого сержанта поліції ОСОБА_9 попереджено про дотримання службової дисципліни; (том 2 а.с.72-73)

-висновком службового розслідування щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків працівником Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області від 23.01.2021, затв. Начальником Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_80 , у якому зазначено, що 15.11.2021 за №С-40 та 17.11.2021 за №С-41 до УПД ГУНП у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_7 , який скаржиться на перевищення службових повноважень, а також зловживаючи службовим становищем, працівником ВРПП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , який вчинив, на його думку, службове підроблення, яке виразилось у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей. За результатами службового розслідування відомості, які стали підставою для призначення такого розслідування вважаються такими, що підтвердились. За незначне порушення службової дисципліни, зокрема ч.2 розділу ІV, пункту 2 частини 5 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затв. наказом МВС №1395 від 07.11.2015, «Інструкції застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026», вимоги ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII та п.п. 1, 2 ч.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у неналежному оформленні адміністративних матеріалів за порушення правил дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, у відповідності до ч.11 ст.19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, поліцейського ВР Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_9 (0062341) попередити про необхідність дотримання службової дисципліни та недопущення аналогічних випадків у подальшому.»; (том 2 а.с.74-82)

-заявою першого заступника голови ЛОГО «Вибір» ОСОБА_58 від 16.08.2021, скерованою на адресу щодо проведення перевірки за фактами зловживання службовим становищем та можливих корупційних діянь з боку інспектора СРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ст.сержанта поліції ОСОБА_9 (том 2 а.с.84-85)

Разом з тим, суд не бере до уваги показаннями свідка сторони захисту ОСОБА_18 , який повідомив про те, що з обвинуваченим знайомий з 2018 року, оскільки мав намір придбати автомобіль, але не придбав. На даний час перебуває з обвинуваченим у дружніх стосунках. В один з днів, вже під час війни зустрів ОСОБА_94 на автовокзалі у м.Дрогобичі орієнтовно о 5-6 годині дня. ОСОБА_95 керував автомобілем марки Ауді. Сказав, що йому потрібно у м.Львів і запитав, чи не може він його відвезти. Обвинувачений погодився, але сказав, що має зустрітися з однією людиною, щоб віддати кошти. Кому він мав їх віддати, не знає, озвучував цифру «5000 грн.». Зустрілися вони з потерпілим по дорозі на м.Львів, з`їзд на с.Михайлевичі, Потерпілий вже був на місці, марки його автомобіля не пам`ятає. В його авто не було нікого. Зустріч тривала 3-4 хвилини. Сам свідок сидів у автомобілі. Стверджує, що жодного конфлікту між ними не було, якщо б вони розмовляли на підвищених тонах, то він би запам`ятав. Погроз зі сторони обвинуваченого в сторону потерпілого не чув. Чи їхали повз них інші автомобілі не пригадує. Спереду їхнє авто не було тоноване, а лише побоках. Бачив, що обвинувачений передавав кошти і, сівши в автомобіль, сказав, що кошти віддав.

Підставою невзяття даних показань до уваги судом є те, що, як ствердив свідок, описана ним подія мала місце (дане ним зазначено чітко) під час війни (після повномаштабного вторгнення російської федерації в Україну), однак подія, яка лягла в основу обвинувачення, мала місце 10.08.2021.

А тому, суд розцінює дані показання свідка як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст.93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст.87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Загальна характеристика складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171, ч.1 ст.345-1 КК України.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння (постанови Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 705/623/18, від 17 квітня 2019 року у справі №472/342/16-к, від 11 лютого 2021 року у справі № 462/3062/16-к).

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Суд зазначає, що для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинений злочин в обов`язковому порядку мають бути встановлені усі елементи складу злочину, зокрема, об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона, а обов`язок доведення наявності вказаних елементів покладається на сторону обвинувачення.

Частина 2 статті 171 КК України передбачає покарання за вплив у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків або переслідування журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Основним безпосереднім об`єктом злочину (ч.2 ст.171 КК України) - є встановлений порядок здійснення законної професійної діяльності журналістів, який забезпечує конституційне право громадян на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію, необхідну їм для реалізації ними своїх прав, свобод та законних інтересів.

Потерпілим від злочину є професійний журналіст.

Професійним журналістом є - штатний або позаштатний творчий працівник, який як учасник інформаційних відносин професійно збирає, одержує, створює і готує інформацію для поширення її ЗМІ, виконує редакційно-посадові службові обов`язки в засобі масової інформації відповідно до професійних назв посад (роботи) журналіста, які зазначаються в державному класифікаторі професій України. Свою професійну діяльність він може здійснювати в інтересах будь-якого друкованого (газети, журнали, бюлетені тощо і разові видання з визначеним тиражом) або аудіовізуального (радіомовлення, телебачення, кіно, звукозапис, відеозапис тощо) засобу масової інформації, а також інформаційного агентства.

Об`єктивна сторона цього злочину полягає у впливі у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов`язків або переслідування журналіста у зв`язку з його законною професійною діяльністю.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом. Винний усвідомлює, що своїми діями перешкоджає законній діяльності журналіста.

Законною - є така діяльність журналістів, яка спрямована на реалізацію ними своїх повноважень у інформаційній сфері і здійснюється засобами та в порядку, передбачених законом.

Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів - це протиправне створення будь-яких перепон, обмежень, заборон щодо одержання, використання, поширення та зберігання інформації окремим журналістом (журналістами) чи засобом масової інформації. Воно може виразитись у примушуванні до поширення певної інформації або відмові в її поширенні, незаконному вилученні тиражу друкованої продукції, знятті передачі з ефіру, недопущенні журналіста до участі у прес-конференції, безпідставній відмові в акредитації засобу масової інформації чи окремому журналістові, позбавленні журналіста чи засіб масової інформації можливості скористатися переважним правом на одержання інформації, необґрунтованій відмові у задоволенні запиту щодо доступу до офіційних документів або наданні письмової чи усної інформації, порушенні права власності на інформацію, навмисному приховуванні інформації, безпідставній відмові від поширення певної інформації тощо. Таке перешкоджання може виразитися також у здійсненні цензури або втручанні у професійну діяльність журналістів і засобів масової інформації з боку органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб. Цензурою визнається вимога, спрямована до засобу масової інформації, журналіста, головного редактора, організації, що здійснює випуск засобу масової інформації, його засновника (співзасновника), видавця, розповсюджувача, попередньо узгоджувати інформацію, що поширюється (крім випадків, коли така вимога йде від автора цієї інформації чи іншого суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав на неї), та/або накладення заборони (крім випадків, коли така заборона накладається судом) чи перешкоджання в будь-якій іншій формі тиражуванню або поширенню інформації з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб.

Закон містить спеціальну заборону щодо втручання у формах, не передбачених законодавством України або договором, укладеним між засновником (співзасновниками) і редакцією засобу масової інформації, у професійну діяльність журналістів, контроль за змістом інформації, що поширюється, з боку засновників (співзасновників) засобів масової інформації, органів державної влади або органів місцевого самоврядування, посадових осіб цих органів, зокрема з метою поширення чи непоширення певної інформації, замовчування суспільно значимої інформації, накладення заборони на показ окремих осіб або поширення інформації про них, заборони критикувати органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або їх посадових осіб. Забороняються створення будь-яких органів державної влади, установ, введення посад, на які покладаються повноваження щодо здійснення контролю за змістом інформації, що поширюється засобами масової інформації. Перешкоджання законній професійній діяльності журналістів може здійснюватися шляхом погроз, застосування фізичного насильства, обману, шантажу, пошкодження чи знищення майна, підкупу, зловживання владою або службовим становищем тощо.

Переслідування може полягати у фізичному чи психічному впливі на журналіста, його рідних чи близьких, знищенні або пошкодженні його майна, обмеженні або позбавленні його прав чи законних інтересів (позбавлення премії, істотне зменшення розміру гонорару, звільнення з роботи чи переведення на іншу роботу, відмова оприлюднювати підготовлені ним матеріали).

Склад цього злочину - формальний. Злочин вважається закінченим з моменту вчинення відповідних дій, передбачених ст. 171 КК України.

Суб`єктом цього злочину у першій його формі може бути будь-яка осудна особа, яка досягла 16-річного віку. Перешкоджання законній діяльності журналістів, вчинене службовою особою з використанням наданих їй влади чи службових повноважень, за наявності підстав слід додатково кваліфікувати за статтями 364 або 365 КК України. Суб`єктом цього злочину у другій його формі може бути: 1) осудна особа, яка досягла 16-річного віку, і діє у групі осіб за попередньою змовою; 2) службова особа.

Порушення права на інформацію, яке полягає у неправомірній відмові в наданні інформації журналісту чи засобу масової інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до законів України «Про інформацію», «Про звернення громадян» та «Про доступ до судових рішень», утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 КУпАП. У разі заподіяння таким діянням істотної шкоди, якщо воно перешкоджало законній діяльності журналістів, вчинене слід кваліфікувати за ст. 171 КК України.

Відповідно до Роз`яснень Міністерства Юстиції України від 04.10.2011 р. «Правові засади діяльності журналістів в Україні», які є чинним на сьогоднішній день належність журналіста до відповідного засобу масової інформації - підтверджується редакційним посвідченням чи іншим документом, виданим йому редакцією цього друкованого засобу масової інформації. Права та обов`язки журналіста встановлені статтею 26 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні». Журналіст повинен добре усвідомлювати те, що він несе відповідальність в межах чинного законодавства за перевищення своїх прав і невиконання обов`язків. Під час виконання професійних обов`язків журналіст має право здійснювати письмові, аудіо- та відеозаписи із застосуванням необхідних технічних засобів, за винятком випадків, передбачених законом. Має право безперешкодно відвідувати приміщення суб`єктів владних повноважень, відкриті заходи, які ними проводяться, та бути особисто прийнятим у розумні терміни їх посадовими і службовими особами, крім випадків, визначених законодавством. Також журналіст має право не розкривати джерело інформації або інформацію, яка дозволяє встановити джерела інформації, крім випадків, коли його зобов`язано до цього рішенням суду на основі закону. При цьому Законом України «Про інформацію» встановлено, що після пред`явлення документа, що засвідчує його професійну належність, працівник засобу масової інформації має право збирати інформацію.

Об`єктом злочину ч.1 ст.345-1 КК України є журналіст, його близькі родичі або члени сім`ї.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.345-1 КК України, характеризується діянням, яке полягає, зокрема, у погрозі, яка має цілком конкретний зміст - вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна потерпілого та пов`язується із законною професійною діяльністю журналіста. Злочин, передбачений ч.1 ст.345-1 КК України, є закінченим з моменту вчинення діяння донесення до потерпілого погрози відповідного змісту, тобто з моменту сприйняття такої погрози потерпілим, незалежно від настання щодо нього будь-яких суспільно небезпечних наслідків у виді страху, занепокоєння, стурбованості тощо. Тобто для кваліфікації дій вчиненого результат висловлення погрози значення не має.

Обов`язковою ознакою погрози у цьому складі злочину є те, що вона вчиняється у зв`язку зі здійсненням журналістом законної професійної діяльності. Така може бути спрямована на: 1) недопущення здійснення журналістом законної професійної діяльності (діяння вчиняється до початку виконання потерпілих службових обов`язків); 2) зупинення здійснення журналістом законної професійної діяльності (діяння вчиняється у процесі виконання потерпілим своїх службових обов`язків); 3) помсти потерпілому за здійснення журналістом законної професійної діяльності.

При цьому реальність погрози не залежить від характеризуючи даних особи, що її висловлює, зокрема, від наявності чи відсутності у неї кримінального минулого, його професійної діяльності тощо, адже така спрямована на залякування журналіста у зв`язку з його професійною діяльністю та припинення такої діяльності.

Висновки суду.

За змістом ст.8 Конституції України, в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу злочинів, інкримінованих обвинуваченій, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів в її обґрунтованості та не спростовується доводами сторони захисту.

У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно зі статтею 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У іншому рішенні, зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). На важливість дотримання судами вимоги щодо мотивованості (обґрунтованості) рішень йдеться також у ряді інших рішень ЄСПЛ (наприклад, «Богатова проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України» та ін.).

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_96 та ОСОБА_17 дані під час та судового розгляду є послідовними, співпадають між собою та з показаннями потерпілого, та фактично підтверджують обставини, події, викладені в обвинувальному акті.

Описані письмові докази: листи звернення, повідомлення на гарячу лінію потерпілого та відповіді на них, підтверджують послідовність дій ОСОБА_7 як журналіста, та є доказами того, що він дійсно проводив журналістське розслідування.

Показання обвинуваченого суд розцінює як спробу і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі, зокрема з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності за вчинене.

Суд бере до уваги і письмові докази датовані після інкримінованої події, а саме: запити, листи, повідомлення від потерпілого з приводу проведення ним журналістського розслідування, оскільки вважає їх підтвердженням продовження потерпілим журналістських розслідувань, розпочатих до подій кримінального правопорушення.

Крім цього, суд відхилив клопотання захисника про допит ОСОБА_9 в якості свідка, оскільки даний свідок не допитувався під час досудового розслідування, клопотання захисником було заявлено не своєчасно (під час розгляду кримінального провадження, фактично через 9 місяців від початку судового розгляду), без належної мотивації та оформлення. Крім цього, вказана особа не була свідком самої події.

Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази національні суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під часу слухання справи («Хусейн та інші проти Азербайджану» (Huseyn and Others v. Azerbaijan), заяви № 35485/05; 35680/05; 36085/05; 45553/05, 26 липня 2011 року, § 196; «Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії» (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia), заяви № № 51111/07, 42757/07, §§ 718, 721; «Полетан та Азіровік проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (Poletan and Azirovik v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заяви №26711/07, 32786/10, 34278/10, 12 травня 2016 року, § 95).

А тому такі дії сторони захисту суд розцінює як такі, що направлені на затягування розгляду справи.

Судом не беруться до уваги покликання сторони захисту на те, що обвинуваченому ОСОБА_4 не було відомо, що потерпілий є журналістом, оскільки дане суперечить показаннями обвинуваченого, даним в судовому засіданні, а також письмовими доказами, наданими в розпорядження суду.

Зокрема, ОСОБА_4 дав суду показання про те, що потерпілий обіцяв йому також виготовити посвідчення журналіста та навіть робив фото для цього. Крім цього, до матеріалів справи долучено посвідчення ОСОБА_7 як журналіста, яке було діючим як і на момент події (10.08.2021), так і в даний час.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 здійснював вплив у будь-якій формі на журналіста з метою перешкоджання виконанню ним професійних обов?язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.171 КК України, а також, що ОСОБА_4 погрожував вбивством журналісту у зв?язку із здійсненням ним законної професійної діяльності, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345-1 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Обставин, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує суспільну небезпеку вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є проступком (ч.2 ст.171 КК України) та є нетяжким злочином (ч.1 ст.345-1 КК України), особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винуватого, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не знаходиться, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, за місце проживання та проходження служби характеризується позитивно, є військовослужбовцем, учасником бойових дій.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, аналізуючи особу винуватого як в загально - соціальному плані, так і в плані її потенційної суспільної небезпеки, оцінки поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.171 КК України та ч.1 ст.345-1 КК України, що є необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

Враховуючи те, що обвинувачений вини у скоєному не визнав, обставин, які б пом`якшували його винуватість судом не встановлено, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою передбачено більш тяжке покарання.

Крім цього, при призначенні покарання суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 за ч.2 ст.171 КК України, є кримінальним проступком, і з дня його вчинення минуло більше трьох років, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, закінчились строки давності, а обставини, що порушують їх перебіг, не встановлені. Відтак, суд дійшов висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від відбуття призначеного йому покарання за даною статтею.

Цивільний позов.

ОСОБА_7 подав до суду цивільний позов, в якому просить стягнути з обвинуваченого суму матеріального збитку в розмірі 70000 грн, а також моральну шкоду, яку оцінює в 2000000 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається а те, що під час вчинення кримінального правопорушення, досудового розслідування, ОСОБА_4 наніс йому значні матеріальні, фізичні, психологічні та моральні збитки. Покликається на те, що він займається громадською діяльністю по захисту конституційних прав громадян і є першим заступником Голови Львівської обласної громадської організації «Вибір», кореспондентом газети «Вибір-правозахисник Львівщини». 10.08.2021 орієнтовно о 17.20 год. ОСОБА_4 погрожував йому та його родині фізичною розправою у зв`язку з його журналістською та громадською діяльністю. Зокрема, він сказав: «За то, що ти чепив мого брата, до тебе та по твоїй родині будуть їздити блатні і тобі відірвуть голову». На його запитання, чи він має розуміти як погрозу своєму життю та здоров?ю, останній відповів: «Чекай гостей, я слова на вітер не кидаю». Зазначає, що рідний брат ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , являється діючим поліцейським Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області. У ході журналістського розслідування ним було виявлено факт внесення недостовірних відомостей до щорічної декларації, що тягне за собою відповідальність відповідно до антикорупційного законодавства. Крім цього, співмешканка ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , неодноразово розповідала йому про пряму причетність ОСОБА_4 до кримінального світу, а його брата поліцейського ОСОБА_97 до вчинення неправомірних дій під час несення служби як поліцейського. Перешкоджання законній діяльності професійних спілок, політичних партій, громадських організацій тягне за собою кримінальну відповідальність за ст.170, ст.171 КК України. В контексті всього сказаного, він зрозумів, що ОСОБА_4 погрожує йому вбивством, як журналісту, щоб перешкодити законній професійній діяльності журналіста. Крім цього, зазначає, що ОСОБА_24 неодноразово наголошувала йому, що він одного разу буде йти дорогою додому попід ліс і йому дадуть по голові. Після погроз ОСОБА_4 йому стало погано, це негативно вплинуло на його фізичний стан, піднявся тиск. Вважає, що ОСОБА_4 відчуває свою безкарність, не боїться, що його хто-небудь почує і це придає його погрозам реальної форми. Це зайвий раз переконало його, що погрози ОСОБА_4 є реальними та можуть бути виконані в будь-який час. Оскільки ці погрози звучали перед самим початком пікетування, він зрозумів, що ОСОБА_4 намагається перешкодити йому в проведенні мітингу.

Звертає увагу суду на те, що після погроз ОСОБА_4 йому стало погано, це негативно вплинуло на його фізичний стан, піднявся тиск, і він вже не зміг нормально працювати та виконувати свої завдання як журналіст. Окрім цього, ОСОБА_4 , погрожуючи йому вбивством, завдав йому тяжких моральних психологічних збитків. У звязку із незаконними діями ОСОБА_4 йому було завдано непоправиму моральну шкоду, що полягає у сильних душевних стражданнях, які в подальшому проявилися на стані його здоров`я. Після вищевказаного випадку, він перестав спокійно спати, оскільки у зв`язку із своїми вадами здоров`я він відчуває постійну тривогу, що ОСОБА_4 може довести свої наміри до кінця і позбавити його або членів його сім`ї життя і здоров`я. Враховуючи вищенаведене, а саме те, що між злочинними діями ОСОБА_4 та завдано йому моральної шкоди, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих йому моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, є усі підстави для стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 2000000 грн. Зазначає й про те, що він є публічною особою, а саме: член Президії вільної профспілки солідарних трудівників Верховної Ради України, перший заступник голови Львівської обласної громадської організації «Вибір», член Національної Спілки журналістів України, спецкореспондентом газети «Вибір- правозахисник Львівщини», про що ОСОБА_4 був добре проінформований. Його нагороджено: 08 грудня 2016 року - Почесною Грамотою Вільної профспілки солідарних трудівників Верховної Ради України «з нагоди 3-ї річниці та мужність, самовідданість і високий професіоналізм проявлені під час Революції Гідності»; 24 серпня 2020 року - «Почесною відзнакою III ступеня» Вільної профспілки солідарних трудівників Верховної Ради України за вагомий внесок в розбудову Української Держави, відвагу і мужність в боротьбі з корупцією та у зв?язку із 29 річницею незалежності України; 18 лютого 2021 року - «Почесною відзнакою ІІ ступеня» Вільної профспілки солідарних трудівників Верховної Ради України за визначні заслуги перед Українським народом та з нагоди 7-х роковин Революції Гідності, 16.09.2021 «Почесною відзнакою 1 ступеня» Вільної профспілки солідарних трудівників Верховної Ради України за значний внесок у розбудову Незалежної Демократичної України у зв`язку із Міжнародним Днем демократії та з нагоди дня народження». Наклепницькі виступи і висловлювання ОСОБА_4 принизили його честь і гідність та ділову репутацію, що спричинило погіршення відносин з колишніми колегами, знайомими та в сім`ї. Зазначає й про те, що йому завдано значні матеріальні збитки, а саме: грошові витрати на адвоката - 50 000 грн., Грошові витрати на доставку свідків з м.Дрогобича до м.Львова на допити, до адвоката тощо - 5000 грн., особисті грошові витрати на поїздки із м. Дрогобича до м. Пустомити, до м.Львова на допити до слідчих та в судові засідання, витрати на лікування 15 тис грн.

Як вбачається з Акту прийому передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 10.09.2024 загальна сума наданих послуг складає фіксовану суму в розмірі 50000 грн.

25.10.2025 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов заперечує покликаючись на його необгрунтованість та безпідставність, а також на те, що позивачем не представлено суду жодних доказів на підтвердження викладеного у позовній заяві. З таких підстав, просить в задоволенні позову відмовити.

За змістом ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на звернення до суду за захистом передбачене також статтею 4 ЦПК України, частиною 2 котрої визначено, що у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Враховуючи вищевказане, позовні вимоги в частині стягнення з обвинуваченого в користь потерпілого матеріальної шкоди підлягають до задоволення частково, а саме: в частині грошових витрат на послуги адвоката, витрат на доставку свідків, особисті витрати на проїзд в межах пересування, яке було необхідним під час досудового слідства та судового розгляду справи до м.Дрогобич, м.Пустомити та м.Львів потерпілого. Що стосується витрат на лікування потерпілого, суд позбавлений можливості встановити реальну вартість такого, оскільки представлені на підтвердження понесення витрат копії чеків є нечитабельними. А тому, суд приходить до висновку, що в ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_7 55000 грн. матеріальної шкоди.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала у внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. №4 передбачає, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілого ОСОБА_7 , оскільки внаслідок суспільно-небезпечних дій ОСОБА_4 спричинили йому значних збитків, порушення звичного ритму життя та негативно повпливали на його моральний та психо-емоційний стан, зокрема, як журналіста, мотивацію спричиненої потерпілому моральної шкоди, викладену у цивільному позову, суд вважає обгрунтованою і достатньою.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які зазнав потерпілий, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого слід задоволити в повному обсязі та стягнути зі ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 200000 грн. моральної шкоди.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні №0000625 витрати на проведення експертизи становлять 9844,64 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказані експертизи.

Запобіжний захід.

На стадії досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368 - 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.171 КК України та ч.1 ст.345-1 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.171 КК України -штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Відповідно до ст.49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного за ч.2 ст.171 КК України покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

-за ч.1 ст.345-1 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

Після вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 взяти під варту та відраховувати строк відбування покарання з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути зі ОСОБА_4 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень матеріальної шкоди та 200000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_4 в дохід держави 9844 (дев`ять тисяч вісімсот сорок чотири) гривні 64 копійки за проведення лінгвістичної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/2187-ЛД від 28.02.2024)

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1