КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

Справа №133/3306/25

Провадження №1-кс/133/530/25

03.09.25 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

в м. Козятині, розглянувши клопотання старшого дізнавача СД відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 11.08.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Старший дізнавач СД ВП №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 11.08.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Відомості про вказаний кримінальний проступок 11 серпня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:001:0158 загальною площею 3,3973 га, :04:001:0168 загальною площею 7,3167 га, :04:001:0185 загальною площею 33, 8792 га, які перебувають у власності ІНФОРМАЦІЯ_1 , в оренду не передані та мають обмеження у використанні, засіяні сільськогосподарською культурою «кукурудза».

Так, 29.08.2025 в період часу з 15:40 год. по 20:30 год. поза межами населеного пункту с. Сошанське Хмільницького району Вінницької області на земельних ділянках з кадастровими номерами :04:002:0158, :04:001:0168, :04:001:0185 біля сільського ставу проведено огляд та виявлено, що на них дійсно зростає сільськогосподарська культура рослин кукурудзи в стадії дозрівання та фактично плесо рослин утворює одне поле на всіх земельних ділянках, що свідчить про одночасність їх засівання. На момент огляду по колу вказаного утвореного поля проводилась збирання кукурудзи, а саме її перебивання за допомогою комбайну у силос. В подальшому оглядом з вказаного поля вилучено техніку, за допомогою якої проводився збір врожаю кукурудзи:

- вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 55102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2003;

- вантажний автомобіль «КАМАЗ 5511» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 19.03.2003;

- вантажний автомобіль «КАМАЗ 65115-А5» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 16.12.2021;

- вантажний автомобіль «МАЗ 555102-223» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 26.11.2009;

- вантажний автомобіль «МАЗ 5551» з реєстраційним номером НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 08.06.2010;

- кормозбиральний комбайн «Сlaas Jaguar 850», реєстраційний номер відсутній, тип 500-350-2021, заводський номер НОМЕР_11 .

Окрім цього, подальшим оглядом проводилось зважування силосу, зібраного з вищевказаних земельних ділянок та його вага становить 19 т 380 кг.

Вказані транспортні засоби належать СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », адреса товариства: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 .

Старший дізнавач зазначає, що вищевказані транспортні засоби та силос визнано речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

В судове засідання старший дізнавач не з`явилась, хоча була належним чином, згідно наявної розписки, повідомлена про розгляд справи. Прокурор також належним чином, згідно наявної розписки, був повідомлений про розгляд клопотання, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просив задовольнити.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, суд доходить до такого висновку.

Згідно наданих матеріалів, зокрема витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000132 від 11.08.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України вбачається, що 11.08.2025 до чергової частини ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшов рапорт начальника СД ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про те, що під час моніторингу відкритих джерел кадастрової карти України встановлено, що на території Самгородецької територіальної громади Хмільницького району Вінницьк області, що обслуговується ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється господарська діяльність на землі комунальної власності, які мають обмеження у використанні.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 29.08.2025 та доданих фототаблиць вбачається, що 29.08.2025 в період часу з 15:40 год. по 20:30 год. поза межами населеного пункту с. Сошанське Хмільницького району Вінницької області на земельних ділянках з кадастровими номерами :04:002:0158, :04:001:0168, :04:001:0185, по колу вказаних ділянок проводилось збирання кукурудзи, а саме її перебивання за допомогою комбайну у силос. З поля вилучено техніку, за допомогою якої проводився збір врожаю кукурудзи.

Зі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів вбачається, що вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 55102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вантажний автомобіль «КАМАЗ 5511» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , вантажний автомобіль «КАМАЗ 65115-А5» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , вантажний автомобіль «МАЗ 555102-223» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , вантажний автомобіль «МАЗ 5551» з реєстраційним номером НОМЕР_9 , належить СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до акту приймання-передачі від 18.05.2021 кормозбиральний комбайн «Сlaas Jaguar 850» передано СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на підставі договору купівлі-продажу.

За змістом постанови про приєднання речових доказів від 29.08.2025, вищевказану техніку та силос, виявлену та вилучену під час огляду місця події 29.08.2025, було визнано в рамках даного кримінального провадження речовими доказами та приєднано до матеріалів провадження.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.09.2025 вбачається, що земельні ділянки з кадастровим номером :04:001:0158, :04:001:0168, :04:001:0185, перебувають у комунальній власності ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вирішуючи питання про арешт майна має бути доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК. Так, арешт майна, як речового доказу, застосовується з метою його збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зміст ст. 98 КПК України, визначає ознаки речових доказів. Так, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки вищезазначена техніка відповідає ознакам речових доказів, визнана речовим доказом, то з метою її збереження, як речового доказу, які можуть мати важливе значення для ефективного розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення, з метою запобігання можливості приховування, знищення, відчуження є необхідність накласти арешт на дане майно.

Щодо накладення арешту на 19 т 380 кг силосу, слід зазначити наступне.

Матеріали клопотання не містять доказів та достатніх обґрунтувань з посиланням на належні і допустимі докази, які б давали підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, окрім як визнання його речовим доказам постановою дізнавача. Однак сам факт наявності в матеріалах кримінального провадження постанови дізнавача про визнання речовим доказом силосу не може виступати метою для накладення арешту у розумінні ч.2 ст. 173 КПК України.

Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що клопотання дізнавача про арешт майна та додані до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, оскільки вони не підтверджують підстави, мету та не містять відповідного обґрунтування необхідності арешту такого майна.

Крім того, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, за наявності таких кваліфікуючих ознак як вчинення таких дій, що завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Проте, сільськогосподарські культури, які вирощенні на певній земельній ділянці, не можуть бути ні об`єктом, ні предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, виходячи із диспозиції цієї норми Кримінального Кодексу, а отже не можуть відповідати критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, навіть прийняття дізнавачем відповідного процесуального рішення щодо визнання речовим доказом.

Разом з тим, за змістом клопотання в частині силосу встановлено лише його вагу, без інших ідентифікуючих ознак (культура, яка перетворена на силос, її сорт, клас, рік врожаю, ціна, вартість).

Зі змісту клопотання вбачається, що силос, на який дізнавач просить накласти арешт, є продукцією, що швидко псується.

Процедура зберігання речових доказів у кримінальному провадженні передбачена положеннями ст. 100 КПК України.

Частиною 6 ст. 100 КПК України, зокрема передбачено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, тощо;

У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження.

Частиною 7 ст. 100 КПК України, передбачено, що у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 100 КПК України реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Одним із завдань арешту майна, серед іншого, є запобігання можливості його пошкодження, псування, тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого, розумність таспіврозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для власника майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення арешту на силос є необгрунтованим, оскільки не доведено, що він є речовим доказом у справі; має значення для розслідування кримінального правопорушення; зберіг сліди кримінального правопорушення. Крім того, накладення арешту на продукцію, що швидко псується, із забороною відчужувати та використовувати, може призвести до її пошкодження та псування, оскільки сама суть арешту - заборона відчуження, розпорядження та/або користування вказаною продукцією (яка має обмежений термін придатності навіть за умови відповідного її зберігання), враховуючи строки проведення досудового розслідування у данному кримінальному провадженні, передбачає заборону її реалізації, що в свою чергу призведе до порушення прав власника на вказане майно та може завдати йому матеріальних збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у відповідній частині клопотання щодо арешту силосу не доведено необхідності накладення арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 КПК України. Враховуючи викладене, клопотання в частині накладення арешту на 19 т 380 кг силосу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 110, 131-132, 170-171 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання дізнавача задовольнити часткового.

Накласти арешт на речові докази, а саме на: вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 55102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2003; вантажний автомобіль «КАМАЗ 5511» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 19.03.2003; вантажний автомобіль «КАМАЗ 65115-А5» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 16.12.2021; вантажний автомобіль «МАЗ 555102-223» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 26.11.2009; вантажний автомобіль «МАЗ 5551» з реєстраційним номером НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 08.06.2010; кормозбиральний комбайн «Сlaas Jaguar 850», реєстраційний номер відсутній, тип 500-350-2021, заводський номер НОМЕР_11 .

Після проведення всіх необхідних слідчих дій вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 55102» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 16.12.2003; вантажний автомобіль «КАМАЗ 5511» з реєстраційним номером НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 19.03.2003; вантажний автомобіль «КАМАЗ 65115-А5» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 16.12.2021; вантажний автомобіль «МАЗ 555102-223» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 26.11.2009; вантажний автомобіль «МАЗ 5551» з реєстраційним номером НОМЕР_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 від 20.02.2010; кормозбиральний комбайн «Сlaas Jaguar 850», реєстраційний номер відсутній, тип 500-350-2021, заводський номер НОМЕР_11 , - передати на відповідальне зберігання директорові СТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_2 , для їх зберігання за адресою товариства: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 , та заборонити відчужувати їх у будь-який спосіб (продавати, дарувати, передавати у використання тощо) з правом їх подальшого використання у проведенні сільськогосподарської діяльності товариства.

Клопотання частині накладення арешту на 19 т 380 кг силосу залишити без задоволення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення, а особами, які не були при проголошені ухвали в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_6