Дата документу 04.07.2025Справа № 554/9097/25
Провадження № 1-кс/554/8048/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000141 від 09.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000141 від 15.08.2024 року за фактом вчинення громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів збройним формуванням держави-агресора та окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Згідно повідомлення 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області від 08.07.2024 року № 14/3865 службові особи ТОВ «ВК-ТЕХНОРЕСУРС» (код ЄДРПОУ: 38914503, юридична адреса: м. Полтава, вул. Леваневського, 5, кв. 1, фактична адреса місцезнаходження: м. Полтава, вул. Автобазівська, 7а), вчиняють пособництво державі-агресору, шляхом постачання матеріальних ресурсів (запчастини до парових турбін) представникам рф, шляхом реалізації виготовленої продукції через треті країни на території російської федерації, з метою приховання фактів прямих поставок.

При цьому, зазначені особи діють умисно та усвідомлюють, що військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через її державні кордони в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України.

Так, службові особи ТОВ «ВК-ТЕХНОРЕСУРС», будучи обізнаними про положення Постанови КМУ від 27.09.2022 року №1076 «Про заборону вивозу товарів з України на митну територію рф», з метою приховання фактів прямих поставок, здійснюють документальне відображення постачання виготовленої продукції (запчастин до парових турбін), в тому числі, на адресу ООО «CARBON VTB» (Узбекистан, Юнусобадський р-н, м. Ташкент), для подальшого її незаконного транспортування в рф і реалізації її підприємствам на території країни-агресора.

Під час контррозвідувального забезпечення об`єктів промисловості Полтавської області 1 відділом ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області встановлено, що особою, яка може бути причетною до вказаної протиправної діяльності є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча за адресами: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , яка діючи умисн о, погоджує зовнішньо-економічні контракти на реалізацію продукції ТОВ «ВК-ТЕХНОРЕСУРС», підписує їх та організовує контроль за бухгалтерським обліком на вказаному підприємстві.

В той же час, у разі відсутності ОСОБА_4 в Україні, організацією виробництва продукції, для здійснення її поставок на територію країни-агресора, а також оформленням товарно-супровідних документів на її переміщення за межі України, займається ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

20.05.2025 року під час обшуку за фактичним місцезнаходженням ТОВ «ВК-ТЕХНОРЕСУРС», а саме за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 7а, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Realme», модель «C63», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який використовувався для комунікації з причетними до злочину особами.

Вищевказані речі визнані речовими доказами, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу, оскільки вони можуть містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказану річ.

Зберігання вищевказаних речей і документів у його власника може спричинити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних предметів підозрюваним та/або його близькими родичами та/або особами, які проживають разом з ним, що зашкодить встановленню судом об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а також не дозволить досягнути завдання Кримінального кодексу України, передбаченого ч. 1 ст. 1 КК України, зокрема правове забезпечення охорони громадської безпеки та конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

З урахуванням викладеного, з метою збереження речових доказів, слідів кримінального правопорушення, забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі. Клопотання просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив та заяви про відкладення розгляду справи не надіслав. Неявка останнього у відповідності до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на вилучений 20.05.2025 року під час проведення обшуку мобільний телефон є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України

Встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_7 від 20.06.2025 року вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Прокурором доведено, що мобільний телефон марки «Realme», модель «C63», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 є доказом злочину, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним мобільним телефоном необхідні для органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 20.06.2025 року під час проведення обшуку за фактичним місцезнаходженням ТОВ «ВК-ТЕХНОРЕСУРС», за адресою: м. Полтава, вул. Автобазівська, 7а, а саме: мобільний телефон марки «Realme», модель «C63», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1