КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що реєстрації у Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а такими є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину - час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину. Проте, аналізуючи зміст заяви адвоката ОСОБА_6 від 14 грудня 2023 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 365 КК України, вбачається, що, в розумінні ст.ст. 2, 11 КПК України, ця заява не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним, тому, дійшовши до висновку, що в уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, не виникло обов`язку внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за такою заявою,відмовила у задоволенні скарги.

Окрім цього, слідчим суддею зауважено, що заяву про вчинення кримінального правопорушення складено російською мовою, а процесуальним _________________________________________________

Справа № 11-сс/824/1993/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

законодавством не передбачено залучення перекладача для перекладу саме слідчому судді, суду процесуальних документів, переданих на їх розгляд, складених недержавною мовою.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді немотивованою, необґрунтованою, незаконною, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати службову особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних, правопорушень відповідно до його заяви від 13 грудня 2024 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час постановлення ухвали слідчий суддя навмисно вказав в її змісті неправду про те, що ним не виконано вимоги п.п. 4,5 ч. 5 ст. 214 КПК України. Дані обставини спростовуються змістом його заяви, в якій вказані не тільки повні дати, а і час кожного кримінального правопорушення, вчиненого конкретною особою в складі організованого злочинного угрупування зі стійкою ієрархією. Також у заяві вказано кваліфікацію злочинів відповідно до Кримінального кодексу України. Ця заява була надана слідчому судді як додаток до скарги.

Крім того, суд повинен був розглянути питання протизаконності невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а не визначати малозначність вказаних ним злочинів, на що суд не має повноважень.

Своїм рішенням слідчий суддя виправдовує навмисну бездіяльність слідчого.

Крім того, зазначає, що та обставина, що його заява про вчинення злочину складена російською мовою не було перепоною слідчому у її розгляді по ЗУ "Про звернення громадян", що підтверджується відповіддю представника ТУ ДБР в м. Києві в телефонній розмові 13.01.2025 року про те, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, про що 10.01.2025 року поштою направлено відповідь.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, як пропущений з поважних причин, посилаючись на ті обставини, що копію ухвали він отримав 06 лютого 2025 року, а до цього часу про результат розгляду скарги його не повідомляли.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надсилав, а тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наведеного слідує, що пропущений строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає поновленню за умови, що особа, яка подає таку скаргу, ставить питання про його поновлення та доведе поважність причин його пропуску.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва 31 січня 2025 року була постановлена без участі сторін. При цьому, згідно наявної в матеріалах справи розписки, копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року ОСОБА_5 отримав безпосередньо в місцевому суді 06 лютого 2025 року, а, відповідно до штампу вхідної кореспонденції Київського апеляційного суду, 07 лютого 2025 року подав апеляційну скаргу.

Зважаючи на вказані обставини та оскільки виготовлення обґрунтованої апеляційної скарги потребує ознайомлення зі змістом оскарженого рішення, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження в даному випадку ОСОБА_5 пропущений із поважних причин і підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 , то слід вказати про таке.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частина 2 статті 307 КПК України передбачає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Зі змісту положень ст.ст. 303, 307 КПК України слідує, що за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя може відмовити у задоволенні такої скарги, перевіривши її доводи у відповідності до норм закону, зокрема безпосередньо надавши оцінку самій заяві про кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події (рішення у справах "Танрікулу проти Туреччини" та "Ґюль проти Туреччини").

Аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що при розгляді скарги поданої в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя не обмежений доводами скарги, а має перевірити її обґрунтованість шляхом дослідження інших матеріалів.

Таким чином, слідчий суддя під час розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, зобов`язаний вжити заходів для повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Як убачається з наданих матеріалів, на розгляд до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи ОСОБА_5 в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя послався на ті обставини, що зміст заяви адвоката ОСОБА_6 від 14 грудня 2023 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 182, ч. 2 ст. 365 КК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину та є суспільно небезпечним.

Водночас з наданих суду матеріалів вбачається, що заява про кримінальне правопорушення була подана до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, 13 грудня 2024 року безпосередньо ОСОБА_5 .

Крім того, у цій заяві ОСОБА_5 просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 426, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 402, ч. 3 ст. 425, ч. 3 ст. 426, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 129, ст. 145, ч. 3 ст. 402, ч. 4 ст. 424, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 190 КК України.

З наведеного слідує, що під час розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, його заява про кримінальне правопорушення слідчим суддею не досліджувалась.

Разом з тим, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Без дослідження заяви та відповідного її аналізу слідчий суддя не може робити висновки про відсутність чи наявність бездіяльності певних уповноважених осіб, яка полягає у невнесенні за цією заявою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У зв`язку з цим висновки слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги ОСОБА_5 не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки сукупність наведених обставин дає підстави вважати, що, відмовляючи в задоволенні його скарги, слідчий суддя не перевірив доводи цієї скарги щодо бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 13.12.2024 року, тобто не перевірив подану скаргу на предмет тих обставин, які, відповідно до вимог КПК України, дають підстави для відмови у її задоволенні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року постановлена з порушенням положень ст.ст. 303, 307 КПК України, а тому підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 січня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3