печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією Украі?ни та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000534 від 23.10.2023,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного 04.06.2025, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi 11T» з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_2 ;

- виписки про дослідження №73, №28, №27 з медичного центру «Окса Клінік» та їх копії;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_5 , військовий квиток НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна, ОСОБА_4 , та його представник, адвокат ОСОБА_6 , у судове засіданні не прибули, будучи належно повідомленими про день, час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням положень ст. 26 КПК України слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді та вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000534 від 23.10.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 307, ст. 336 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в період з лютого 2022 року по теперішній час на території України та Республіки Молдова діє організована група осіб, яка взявши за основу своєї діяльності вчинення транскордонних злочинів, учасники якої мають чіткий розподіл ролей, здійснюють за грошову винагороду незаконне переправлення громадян України до Європейського Союзу транзитом через Республіку Молдова.

У ході досудового розслідування з`ясовано, що військовослужбовці та військовозобов`язані, з метою створення безперешкодних умов для незаконного перетину державного кордону, уникнення проходження військової служби, подають до ТЦК та СП документи, які містять недостовірні відомості.

Тому, у рамках кримінального провадження встановлено, що на території України функціонує група невстановлених осіб, яка, діючи умисно, за попередньою змовою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливі мотиви, здійснює підроблення офіційних документів, виданих нібито МСЕК та ЛКК, які містять недостовірні відомості щодо стану здоров`я військовослужбовців, військовозобов`язаних або їхніх близьких осіб, після чого збуває їх для пред`явлення до ТЦК та СП у АДРЕСА_2 для оформлення відстрочки з підстав, визначених п. 9, 10, 11, 12, 13, ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У подальшому, згідно з матеріалами, отриманими від управління внутрішньої безпеки у Збройних Силах України та оперуповноваженими Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на виконання доручення слідчого, наданого в порядку ст. 40 КПК України, вбачається, що одним із таких військовослужбовців є старший солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, ОСОБА_4 подав рапорт про звільнення з військової служби через сімейні обставини, пов`язані з необхідністю здійснювати постійний догляд за хворою дружиною та надав у обґрунтування її діагнозу довідку серії 12 ААВ № 965827 від 14.05.2024, видану Київською обласною медико-соціальною експертною комісією на ім?я його дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, відповідно до листа КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» від 27.12.2024 № 2191 встановлено, що ОСОБА_5 не оглядалася жодною МСЕК, довідка серії 12 ААВ № 965827 від 14.05.2024 не видавалась, КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» не має на балансі довідки серії 12 ААВ № 965827.

На підставі підробленого документу ОСОБА_4 отримав та реалізував право на відстрочку строком до 12.02.2025, яке передбачене п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

04.06.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва у справі проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення обшуку виявлено та вилучено наступне, а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi 11T» з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_2 ;

- виписки про дослідження №73, № 28 , №27 з медичного центру «Окса Клінік» та їх копії;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_5 , військовий квиток НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4

04.06.2025 постановою слідчого вищевказане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Клопотання про арешт майна направлено суду рекомендованим листом № 597 05.06.2025.

Ухвали слідчого судді Печерського суду ОСОБА_7 від 13.06.2025 у справі № 757/27825/25-к клопотання повернуто слідчому/прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала суду про повернення клопотання на доопрацювання, разом із оригіналом клопотання та додатками отримана слідчим, що входить у групу слідчих, 16.06.2025.

18.06.2025, тобто у строк, передбачений ухвалою слідчого судді Печерського суду ОСОБА_7 від 13.06.2025 у справі № 757/28542/25-к, клопотання подане до суду.

Мотиви слідчого судді

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.

При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста (абз. 4 ч. 2 ст. 168 КПК України).

Щодо мобільних телефонів, то дозвіл на їх виявлення шляхом зняття копії інформації був наданий ухвалою слідчого судді про обшук.

Однак, як вбачається з протоколу обшуку, спеціаліст до проведення слідчої дії, обшуку, для зняття копій з виявленої техніки, залучений не був, що унеможливлює виконання слідчими вимог, передбачених абз .4 ч.2 ст.168 КПК України.

Щодо вилучених пенсійного посвідчення, військового квитка, медичних виписок та їх копій, то вказані документи являються предметом дослідження у кримінальному провадженні, що потребують перевірки та додаткового часу;

На даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування та дослідження доказів - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Слідчий суддя вважає, що за неможливості копіювання інформації з телефону на місці проведення слідчої дії, його вилучення для подальшого дослідження інформації, що міститься на ньому, виправдовують на даному етапі потреби досудового розслідування та таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, власник майна не позбавлений в подальшому права на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у порядку ст. 174 КПК.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає ознакам речових доказів, тому підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000534 від 23.10.2023 на майно, яке виявлене та вилучене в ході проведення обшуку від 04.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Iphone 15 Pro Max з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi 11T» з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_2 ;

- виписки про дослідження №73, № 28 , №27 з медичного центру «Окса Клінік» та їх копії;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_5 , військовий квиток НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_8