Провадження № 1-кс/643/4117/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 у режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області у кримінальному провадженні №0001107 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області у кримінальному провадженні №0001107 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

У поданій скарзі заявник зазначив, що в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР №0001107 від 23.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України. 30.06.2025 ним було направлено поштою на ім`я старшого слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0001107 від 23.10.2024 ОСОБА_5 клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Вказану заяву було отримано адресатом 09.07.2025, однак до теперішнього часу її розглянуто не було та не було йому надано на неї відповідь. У зв`язку з чим, вимушений вернутися до слідчого судді із вказаною скаргою.

У судовому засіданні заявник вимоги своєї скарги підтримав. Зазначив, що відповідь, яку слідчим надано суду, він отримав, але вважає, що відповіддю на дане клопотання повинна бути вмотивована постанова. Йому і так не відомо, що підозра нікому не пред`являлася, вказаний лист носить інформаційний характер. На задоволенні скарги наполягав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про розгляд скарги без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити. Також, зазначив, що 09.07.2025 на адресу слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області надходила заява адвоката ОСОБА_3 про ознайомленням із матеріалами кримінального провадження, за результатами розгляду якої слідчим було направлено відповідний лист на адресу адвоката ОСОБА_3 15.07.2025 за №70.229/70/6-4032, відповідно до якого заявнику надано інформацію. До заяви додано копії заяви адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, лист слідчого на адресу заявника.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність, яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника, ознайомившись із заявою слідчого з додатками, розглянувши скаргу з додатками, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст.21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як зазначено в ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» (заява №4494/07 від 7 листопада 2013 року) у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див., наприклад, рішення від 19 липня 2012 року у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine), заява №31939/06, п. 55).

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» (Bellet v. France)).

Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст.1 КПК України).

Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ч.1 ст.40 КПК України передбачає, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Таким чином, наведені законодавчі положення передбачають, з одного боку, право учасників кримінального провадження ініціювати здійснення процесуальних, у тому числі, слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, а з іншого регламентують недопустимість необґрунтованої та невмотивованої відмови у проведенні відповідних дій органами досудового розслідування.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що у провадженні слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0001107 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

09.07.2025 на адресу слідчого надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001107 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Листом №70.229/70/6-4032 від 15.07.2025 слідчим адвокату ОСОБА_3 було повідомлено про розгляд заяви та роз`яснено, що питання пов`язані із ознайомленням з матеріалами досудового розслідування до його завершення регламентуються ст.221 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що заявником доведено, що дійсно мала місце бездіяльність, яка полягає в тому, що слідчим не виконано процесуальні дії, а саме його клопотання від 30.06.2025, яке надійшло до слідчого Управління СБ України 09.07.2025, не було розглянуто у передбаченому законом порядку.

З врахуванням вищевказаного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність бездіяльності з боку органу досудового розслідування, оскільки слідчим слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001107 від 23.10.2024 , в порушення вимог ст.220 КПК України, клопотання адвоката ОСОБА_3 не було розглянуто у передбаченому законом порядку та у передбачений законом строк.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, тому слідчий суддя не наділений повноваженнями давати доручення чи вказівки або зобов`язувати слідчого, прокурора вчинити ту чи іншу процесуальну дію або прийняти відповідне рішення.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах «Верітас проти України» і «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області у кримінальному провадженні №0001107 від 23.10.2024 щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, підлягає задоволенню, зобов`язавши слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001107 від 23.10.2024, розглянути клопотання заявника від 30.06.2025, яке отримано УСБУ в Харківській області 09.07.2025 за №4613/1-22 та повідомити його про прийняте рішення в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.

Відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала, окрім іншого, про зобов`язання вчинити певну дію.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 40, 110, 220, 303-307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Управління СБУ в Харківській області у кримінальному провадженні № 0001107 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України задовольнити.

Зобов`язати слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_6 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001107 від 23.10.2024, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 від 30.06.2025 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, отриману УСБУ в Харківській області 09.07.2025 за №4613/1-22, та повідомити про прийняте рішення в порядку, передбаченому ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1