Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1610/25
Провадження № 1-кп/542/176/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000090 від 27.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Семенівка, Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2025 року близько 16:30 години, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які перебували в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_3 , пальцями правої руки нанесла один удар в праву частину грудної клітини та пальцями лівої руки нанесла один удар в ліву частину грудної клітини ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді трьох смугоподібних саден на передній поверхні грудної клітини, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи від 27.08.2025 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

11 вересня 2025 року була укладена Угода про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 .

Відповідно до укладеної угоди:

- підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість в зазначеному діянні;

-потерпіла ОСОБА_3 погоджується з кваліфікацією діяння ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України; ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла та обвинувачена підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.

Прокурор просив затвердити угоду про примирення.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Матеріальних та моральних претензій з боку потерпілої ОСОБА_3 до обвинуваченої ОСОБА_4 немає.

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. Її умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрювана під час досудового розслідування та обвинувачена в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала свою винуватість у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України: умисне легке тілесне ушкодження; підозрюваній під час досудового розслідування та як обвинуваченій в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 стверджувала, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.125 КК України, щодо якого вона визнає себе повністю винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, які їй роз`яснені судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, заміжня, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога та лікаря психіатра.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілої або держави, відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394-395, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про примирення від 11 вересня 2025 року, укладену між потерпілою ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000090 від 27.08.2025 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1