Справа № 953/8940/25
н/п 1-кс/953/5978/25
"28" серпня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
28.08.2025р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення застави.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
27.08.2025 о 01:00 годині ОСОБА_5 було фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України.
27.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання .
Захисник проти задоволення клопотання заперечував, зазначаючи, що ризики не доведені, з урахуванням особи підозрюваного до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний зазначив, що вину визнає, переховуватися не збирається, бажає в подальшому проходити військову службу та захищати Україну.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
27.08.2025 о 01:00 годині ОСОБА_5 було фактично затримано у порядку ст. 208 КПК України.
27.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_5 26.08.2025 приблизно о 19:30, керуючи технічно справним автомобілем «BMW 525», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 рухався по вул. Москалівська від вул. Гольдбергівської в напрямку вул. Основ`янської в місті Харкові.
Проїжджаючи в районі перехрестя вул. Москалівська та вул. Основ`янська в місті Харкові, ОСОБА_5 керуючи вищевказаним автомобілем, допустив втрату його курсової стійкості, що призвело до неконтрольованого виїзду на правий по ходу його руху тротуар, тим самим останній порушив вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», де вказано:
- 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час рухалась по тротуару та в подальшому здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Malibu», р.н. р.н. НОМЕР_2 , який був припаркований біля правого краю проїзної частини.
Внаслідок дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була доставлена до лікарні з тілесними ушкодженнями, де в подальшому цього ж дня і померла.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування підозри надані наступні докази: протокол огляду місця ДТП від 26.08.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.08.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 27.08.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.08.2025; протокол перегляду відеозапису 27.08.2025..
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваної, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_5 : має постійне місце проживання, раніше не судимий, є працездатним, однак ніде не працює (належні докази не надані), має подяку.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного : переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на свідків.
Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час є недоведений, підозрюваний є раніше не судимий.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у скоєні злочину, у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України , обставин справи, відповідно до яких підозрюваний здійснив наїзд на ОСОБА_8 , яка знаходилась на по-за межами проїзної частини, слідчий суддя приходить до висновків про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.
Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність наявних ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою на досудовому розслідуванні.
Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником, однак ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваним і виконання процесуальних рішень по справі.
Бажання підозрюваного піти до лав ЗСУ , може бути реалізовано, шляхом звернення із відповідним клопотанням до прокурора, в поряду ст. 616 КПК України .
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, який спричинив загибель людини, що на думку слідчого судді, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, є підставами для застосування запобіжного заходу, без визначення застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити .
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком шістдесят днів, тобто до 25.10.2025р., без визначення застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали до 25.10.2025р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1