"02" травня 2025 р. Справа № 363/4676/16-к
УХВАЛА

Іменем України

02 травня 2025 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , представник власника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000226,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 діючи в інтересах власника майна ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000226.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області від 08.04.2010 року, зареєстрованого за № 79 власником земельної ділянки, кадастровий номер: :36:118:0155 є ОСОБА_5

Слідчим відділом Вишгородського ВП ГУНП в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000226 від 04.06.2013 року за фактом незаконного заволодіння земельними ділянками на території Вишгородського району Київської області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України.

21.08.2014 року, за результатами розгляду клопотання слідчого слідчої групи Генеральної прокуратури України, ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/24025/14-к в рамках кримінального провадження № 0000226 накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0155. Крім того, 13.05.2015 року, за результатами розгляду клопотання слідчого ГСУ МВС України, ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/15877/15-к в рамках кримінального провадження № 0000226 накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі повторно на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0155.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (індексний номер довідки: 410262441 від 29.01.2025) на земельні ділянку, кадастровий номер :36:118:0155 накладений арешт: - на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/24025/14-к від 21.08.2014 року, номер запису обтяження: 6795138 (спеціальний розділ), особа, в інтересах якої встановлено обтяження: Генеральна прокуратура України, ; - на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/15877/15-к від 13.02.2015 року, номер запису обтяження: 9787731 (спеціальний розділ), особа, в інтересах якої встановлено обтяження: Головне слідче управління МВС України, ЄДРПОУ: 0032684.

Вишгородський РУП ГУНП у Київській області, у відповідь на адвокатський запит № 1002/1 від 10.02.2025 року повідомило, що 14.02.2025 року в рамках кримінального провадження № 0000226 від 04.06.2013 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України визначено підслідність за СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області однак станом на 31.03.2025 встановлено, що матеріали вищевказаного кримінального провадження до СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області не надходили. У зв`язку з чим, надати запитувану документацію, а саме копію рішення про закриття кримінального провадження № 0000226 від 04.06.2013 СВ Вишгородського РУП ГУПН в Київській області не виявляється можливим.

Як вбачається з ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27.04.2020 року у справі № 363/4676/16-к про розгляд клопотання про скасування арешту майна на земельну ділянку, кадастровий номер :36:118:0105 накладеного в рамках кримінального провадження № 0000226 від 04.06.2013 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/24025/14-к та ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/15877/15-к, судом встановлено, що згідно з відомостями по судовим справам в межах кримінального провадження № 0000226 в ЄДРСР, стало відомо, що 31.08.2018 року за результатами проведення досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000226 прийнято рішення про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія постанови про закриття кримінального провадження. В матеріалах справи відсутні відомості про скасування вказаної постанови та жодній особі не повідомлено про підозру.

Як випливає зі змісту положень статей 98 та 170 КПК України, для накладення арешту та заборони відчуження майна не достатньо щоби майно було речовим доказом по справі. Необхідною умовою для вжиття таких заходів є існування обставин, які свідчать про реальну можливість їхньої втрати, що в подальшому може призвести до неможливості їх використання в процесі доказування. Слідчому судді не надано доказів про те, що вказані земельні ділянки визнані речовими доказами та не доведено, що невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельних ділянок та заборони на їх відчуження може призвести до їхньої втрати як речового доказу.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем земельної ділянки, кадастровий номер :36:118:0155, не мав статусу підозрюваного, цивільний позов стосовно вказаної земельної ділянки не подавався, кримінальне провадження № 0000226 триває з 04.06.2013 року, арешт накладений у 2014 та 2015 роках, що свідчить про необгрунтоване обмеження законних прав власника майна, що є порушенням його прав на володіння і користування майном, що суперечить загальним засадам володінням майном, приписам національного законодавства та вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

В судовому засідання представник власника майна, адвокат ОСОБА_4 підтримала подане клопотання та просить його задовольнити з підстав, що викладенні у самому клопотання про скасування арешту.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту у кримінальному провадженні № 00000226 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191 КК України, визнана як речовий доказ по справі.

Заслухавши представник власника майна, прокурора, дослідивши матеріали справи за клопотанням про скасування арешту, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПУ України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Як вбачається зі змісту наведених положень КПК України, арешт майна з метою, зазначеною у п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України допускається лише щодо майна підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) інших осіб.

Слідчим відділом Вишгородського РУП ГУНП в Київської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000226, розпочатому 04.06.2013 року за фактом незаконного заволодіння земельними ділянками на тнеиторії Вишгородського району Київської області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190 КК України.

21.08.2014 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/24025/14-к в рамках кримінального провадження № 0000226 накладено арешт та заборону відчуження земельних ділянок на територіях Новосілківської сільської ради та Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, що мають наступні кадастрові номери: 36118 0176; 36118 0162; 36118 0161; 36118 0160; 36118 0159; 36118 0158; 36118 0157; 36118 0156; 36118 0155; 36118 0154; 36118 0153; 36118 0152; 36118 0151; 38103 0115; 38030 0106; 36118 0105; 36118 0104.

Крім того, 13.05.2015 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва № 757/15877/15-к в рамках кримінального провадження № 0000226 накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі повторно на земельну ділянку з кадастровим номером :36:118:0155.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000226 від 04.06.2013 року, заявники не є підозрюваними по даному кримінальному провадженню (а отже не є також і обвинуваченими, засудженими).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер довідки: 410262441 від 29.01.2025 року на земельні ділянку, кадастровий номер :36:118:0155 накладений арешт: - на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/24025/14-к від 21.08.2014 року, номер запису обтяження: 6795138 (спеціальний розділ), особа, в інтересах якої встановлено обтяження: Генеральна прокуратура України, ; - на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/15877/15-к від 13.02.2015 року, номер запису обтяження: 9787731 (спеціальний розділ), особа, в інтересах якої встановлено обтяження: Головне слідче управління МВС України, ЄДРПОУ: 0032684.

Разом з тим, з матеріалів справи висновується, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :36:118:0155 є ОСОБА_5 , що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.10.2009 року, договору дарування земельної ділянки укладеного 08.04.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зареєстровано в реєстрі № 79, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, індексний номер довідки: 410262441 від 29.01.2025 року.

При вирішенні питання про арешт майна/скасування арешту для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із матеріалів судової справи, кримінального провадження та пояснень прокурора наданих у судовому засіданні вбачається, що у кримінальному провадженні № 0000226, внесеному до ЄРДР від 04.06.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, на даному етапі досудового розслідування жодній особі не було пред`явлено обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначені положення Конституції України кореспондуються із ч. 1 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом положень ст. 3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того як вбачається з ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27.05.2019 року у справі № 363/4676/16-к про розгляд клопотання про скасування арешту майна на земельну ділянку, кадастровий номер :36:118:0175 накладеного в рамках кримінального провадження № 0000226 від 04.06.2013 на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/24025/14-к та ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/15877/15-к, судом встановлено, що згідно з відомостями по судовим справам в межах кримінального провадження № 0000226 в ЄДРСР, стало відомо, що 31.08.2018 року за результатами проведення досудового розслідування, у кримінальному провадженні № 0000226 прийнято рішення про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія постанови про закриття кримінального провадження. В матеріалах справи відсутні відомості про скасування вказаної постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя вважає, що подальше застосування заходів кримінального провадження тривалий час у виді арешту земельної ділянки заявника і втручання в його право власності за викладених обставин не може вважатися необхідним і легітимної мети не переслідує, а тому з метою захисту інтересів законного власника такий арешт на даний час збережений бути не може, коли прокурором доводи клопотання про скасування арешту перед слідчим суддею не спростовано.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою дотримання конституційного права володіти, користуватись та розпоряджатись майном на законних підставах, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174, 305-309 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 поданого в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000226- задовольнити.

Скасувати арешт накладений на підставі ухвали Печерського районного суду у місті Києві від 21.08.2014 року, справа № 757/24025/14-к, номер запису обтяження: 6795138 та ухвали Печерського районного суду у місті Києві від 13.02.2015 року, справа № 757/15877/15-к, номер запису обтяження: 9787731, на земельну ділянку, кадастровий номер :36:118:0155.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 06.05.2025 року о 13-50 год.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1