Провадження №1-кп/522/1606/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з вищої освітою, працевлаштованого на посаді водія у ТОВ «Єврострой Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.12.2023 року приблизно о 16:45 грубо порушив вимоги п/п «б» п. 2.3., 12.3. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), далі Правил, що зобов`язують водія:

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення виразилось в тому, що водій ОСОБА_3 у зазначений день та час, у темний час доби, без опадів, при вимкненому міському електроосвітленні та достатній видимості, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Lexus IS250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Новосельського у Приморському районі м. Одеси, з боку вул. Ольгіївська в напрямку вул. Торгова, на якій організовано двосторонній рух та має по одній смузі для руху у кожному напрямку.

Під`їжджаючи до будинку №48 по вул. Новосельського, водій ОСОБА_3 проявив злочинну недбалість, був не уважним, за дорожньою обстановкою не слідкував, що позбавило його можливості безпечно керувати транспортним засобом, контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну дорожньої обстановки. Продовжуючи прямолінійний рух не в повному обсязі переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки для інших учасників дорожнього руху, не зменшив швидкість руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки транспортного засобу, для уникнення наїзду на пішохода, якого він об`єктивно міг та повинен був виявити - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетинав проїзну частину вул. Новосельського у невстановленому для переходу місці, рухаючись зліва направо по ходу напрямку руху автомобіля марки «Lexus IS250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого здійснив на нього наїзд, чим порушив вимоги п/п «б» п. 2.3., 12.3. «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Міська клінічна лікарня №11» ОМР, де в подальшому 03.01.2024 року помер у приміщенні лікувального закладу.

Встановлено, що ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, садно верхньої повіки лівого ока, крововилив у м?які тканини лобово-тім?яної ділянки справа, крововилив під м?які оболонки мозочку (за даними судово-гістологічного дослідження), закрита травма грудної клітки, садна в ділянці обох надпліч, крововилив у м?які тканини передньої поверхні грудної клітки справа, крововилив у м?які тканини спини зліва в середній третині, повні, поперечні переломи 2, 3, 5-8-го правих ребер по передній пахвовій лінії з крововиливами під пристінкову плевру, повні, поперечні переломи 3, 4-го правих ребер по лопатковій лінії з крововиливами під пристінкову плевру, забої легенів, закрита травма кінцівок: синці та садна правої верхньої кінцівки, садна лівого плеча, садно правого стегна, синець правої гомілки, закритий осколковий перелом правої плечової кістки в середній третині з крововиливом у навколишні м?які тканини.

Вказані ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та могли бути отримані в умовах ДТП (наїзд автомобіля на пішохода).

Смерть ОСОБА_6 , перебуває у прямому причинному зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями.

Також встановлено, що у даній дорожній ситуації ???дії водія автомобіля марки «Lexus IS250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , регламентувалися вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій транспортного засобу повинен був знизити швидкість аж до повної зупинки свого транспортного засобу. У даній дорожній ситуації виконанням вимог пункту 12.3 ПДР, водій автомобіля марки «Lexus IS250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. У даній дорожній ситуації дії водія автомобіля марки «Lexus IS250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам пункту 12.3 ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв?язку з ДТП.

Таким чином, водій ОСОБА_3 своїми необережними діями у формі злочинної недбалості, допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.3 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 .

Допущенні водієм ОСОБА_3 порушення вимог п. 2.3 (б), 12.3 ПДР України створили достатні умови для настання вказаної дорожньо-транспортної пригоди і перебували у причинному зв`язку з її настанням, а отже знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні вказаного злочину, підтвердив обставини злочину, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_3 дав суду показання про те, що він дійсно 31.12.2023 року о 16 год. 45 хв., рухаючись на автомобілі марки «Lexus IS250», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Новосельського у Приморському районі м. Одеси, з боку вул. Ольгіївська в напрямку вул. Торгова, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину вул. Новосельського у невстановленому для переходу місці, який в результаті отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у лікарні.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, свідчать також інші докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України. Судом досліджені наступні докази:

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №003132, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент огляду, а саме: 31.12.2023 року о 19 год. 10 хв., був у тверезому стані;

- постанова про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 01.01.2024 року, з якої вбачається, що автомобіль марки «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2024 року;

- висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 № 41 від 04.01.2024 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_6 , були такі ушкодження:

а) закрита черепно-мозкова травма: садно верхньої повіки лівого ока, крововилив у м`які тканини лобово-тім`яної ділянки справа, крововилив під м`які оболонки мозочку (за даними судово-гістологічного дослідження);

б) закрита травма грудної клітки: садна в ділянці обох надпліч, крововилив у м`які тканини передньої поверхні грудної клітки справа, крововилив у м`які тканини спини зліва в середній третині, повні, поперечні переломи 2, 3, 5-8-го правих ребер по передній пахвовій лінії з крововиливами під пристінкову плевру, повні, поперечні переломи 3, 4-го правих ребер по лопатковій лінії з крововиливами під пристінкову плевру, забої легенів;

в) закрита травма кінцівок: синці та садна правої верхньої кінцівки, садна лівого плеча, садно правого стегна, синець правої гомілки, закритий осколковий перелом правої плечової кістки в середній третині з крововиливом у навколишні м`які тканини.

Зазначені ушкодження, з урахуванням їх масивності, поєднаності, локалізації та механізму утворення (ударна дія) могли бути заподіяні в результаті дії тупих, твердих предметів, якими могли бути деталі і поверхні рухомого транспортного засобу, яким було скоєно наїзд на ОСОБА_6 , а також за рахунок подальшого відкидання і співудару тіла з поверхнею дорожнього покриття.

Всі ушкодження у ОСОБА_6 , з урахуванням їх морфологічних особливостей (садна - покриті червонувато-коричневими, щільними коронками, розташованими вище рівня навколишньої шкіри, синці - синюшно-фіолетового кольору з зеленуватим відтінком по периферії), а також даних судово-гістологічного дослідження (ушкодження з нерівномірними ознаками резорбції і проліферації, жирова емболія судин легенів середнього ступеню важкості), заподіяні прижиттєво, перед госпіталізацією ОСОБА_6 у КНП «МКЛ №11» ОМР 31.12.23 р.

Всі вищевказані ушкодження оцінюються в комплексі, так як призвели до розвитку

небезпечного для життя стану - поліорганної недостатності, і таким чином, згідно з п. 2.1.1

(а) і п. 2.1.3 (г, л, о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних

ушкоджень, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

2.(1, 3) Смерть ОСОБА_6 перебуває в прямому причинному зв`язку з наявною у

нього поєднаною травмою голови, грудної клітки та кінцівок у вигляді крововиливу під м`які

оболонки мозочку, переломів 2, 3, 5-8-го правих ребер по передній пахвовій лінії та 3, 4-го

правих ребер по лопатковій лінії, осколкового перелому правої плечової кістки. Перебіг

травми ускладнився розвитком двобічної вогнищевої і зливної гнійної пневмонії та жирової

емболії судин легенів середнього ступеню важкості. Безпосередньою причиною смерті

ОСОБА_6 з`явилась поліорганна недостатність.

Згідно представленої медичної карти стаціонарного хворого №20245, оформленої на

ОСОБА_6 , госпіталізованого в КНП «МКЛ №11» ОМР, біологічна смерть констатована

03.01.24 р. о 06:30 годин, що не суперечить судово-медичним даним.

3.(4) При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 кров у відділення судово-

медичної токсикології з метою визначення наявності і концентрації етилового спирту не

направлялась, у зв`язку з тривалим (більше 2-х діб) перебуванням ОСОБА_6 у медичнійустанові;

-висновок судово-медично-гістологічного дослідження №58/41 від 04.01.2024 року, згідно з яким у ОСОБА_6 встановлено крововилив в м`яких тканинах правого плеча, дрібновогнищевий субарахаоїдальпий крововилив мозочку, крововиливи в легенях з нерівномірними ознаками резорбції і проліферації. Набряк головного мозку. Вогнищева і зливна гнійна пневмонія. Загальне венозне повнокров`я внутрішніх органів з вогнищевими ознаками порушення реологічних властивостей крові; жирова емболія судин легень середнього ступеню важкості; паренхіматозна білкова дистрофія нирок і міокарда; всликовогнищева крупно- і дрібнокрапсльна жирова дистрофія печінки. Набряк легень.Коефіцієнт вірогідності шоку - 0,55;

-висновок комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №103 від 05.03.2024 року, з якого встановлено, що у гр. ОСОБА_6 , 1980 року народження, мали місце ушкодження:

а) закрита черепно-мозкова травма: садно верхньої повіки лівого ока, крововилив у м`які тканини лобово-тім`яної ділянки справа, крововилив під м`які оболонки мозочку (субарахноїдальний крововилив);

б) закрита травма грудної клітки: садна в ділянці обох надпліч, крововилив у м`які тканини передньої поверхні грудної клітки справа, крововилив у м`які тканини спини зліва в середній третині, повні, поперечні переломи 2, 3, 5-8-го правих ребер по передній пахвовій лінії з крововиливами під пристінкову плевру, повні, поперечні переломи 3, 4-го правих ребер по лопатковій лінії з крововиливами під пристінкову плевру, забої легенів;

в) закрита травма кінцівок: синці та садна правої верхньої кінцівки, садна лівого плеча, садно правого стегна, синець правої гомілки, закритий осколковий перелом правої плечової кістки в середній третині з крововиливом у навколишні м`які тканини.

Зазначені ушкодження, з урахуванням їх масивності, поєднаності, локалізації та механізму утворення (ударна дія) могли бути заподіяні в результаті дії тупих, твердих предметів, якими могли бути частини автомобіля, що рухався (яким було скоєно наїзд на ОСОБА_6 ), а також за рахунок подальшого відкидання тіла і співудару тіла із поверхнею дорожнього покриття.

Всі ушкодження у ОСОБА_6 , з урахуванням їх морфологічних особливостей (садна - покриті червонувато-коричневими, щільними коронками, розташованими вище рівня навколишньої шкіри, синці - синюшно-фіолетового кольору з зеленуватим відтінком по периферії), а також даних судово-гістологічного дослідження (ушкодження з нерівномірними ознаками резорбції і проліферації, жирова емболія судин легенів середнього ступеню важкості), заподіяні прижиттєво, незадовго до госпіталізації ОСОБА_6 у КНП «МКЛ №11» ОМР 31.12.23 року.

Всі вищевказані ушкодження оцінюються в комплексі, оскільки призвели до розвитку небезпечного для життя стану - поліорганної недостатності, і таким чином, згідно з п. 2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (г, л, о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_6 ,1980 року народження перебуває в прямому причинному зв`язку з наявною у нього поєднаною травмою голови, грудної клітки та кінцівок у вигляді крововиливу під м`які оболонки мозочку, множинних переломів правих ребер, закритого осколкового перелому правої плечової кістки, що ускладнилася розвитком двобічної вогнищевої і зливної гнійної пневмонії та жирової емболії судин легенів середнього ступеню важкості. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 з`явилась поліорганна недостатність.

Найімовірніше, що на момент первинного контакту з автомобілем гр. ОСОБА_6 знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та був обернутий переважно правою стороною тіла до автомобіля, що рухався.

Не можна виключити, що на момент первинного контакту з автомобілем потерпілий знаходився в русі, тобто міг йти, або бігти; на це скісно вказує наявність ушкоджень лише на одній нижній кінцівці. Точно встановити напрямок руху постраждалого відносно транспортного засобу в момент первинного контакту з автомобілем не є можливим.

Що стосується послідовності виникнення ушкоджень, то першими могли бути утворені ушкодження нижньої кінцівки, а інші ушкодження утворені на наступних фазах ДТП (при падінні постраждалого на дорожнє покриття після первинного контакту з автомобілем).

Зафіксовані на кузові автомобіля «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_2 , сліди та ушкодження, на капоті у момент первинного контакту з пішоходом у напрямку спереду назад відносно повздовжньої осі автомобіля, могли утворитись в результаті контактної взаємодії з об`єктом, який не має рівномірних металу слідоутворюючих кромок, тобто з тілом пішохода, встановити якою саме частиною відбулось контактування з пішоходом не є можливим, у зв`язку з відсутністю достатнього комплексу трасологічних ознак;

- висновок судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/115-24/1792-ІТ від 22.02.2024 року, з якого вбачається, що на автомобілі «Lexus IS250», н.з. НОМЕР_1 не виявлено слідової інформації, яка могла бути однозначно та об`єктивно ідентифікована як така, що виникла при контактуванні з тілом пішохода. Встановити, якою частиною автомобіля «Lexus IS250», н.з. НОМЕР_1 стався первинний контакт з пішоходом, не представляється можливим;

- висновок інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/115-24/15180-ІТ від 23.08.2024 року, з якого вбачається, що у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля «Lexus IS250» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був діяти у відповідності з вимогами дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30 км/год», п.12.2, п.12. ПДР України; дослідженням було встановлено, що водій автомобіля «Lexus IS250» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода; проведеним дослідженням було встановлено, що в діях водія автомобіля «Lexus IS250» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 , з технічної точки зору, не маються невідповідності вимогам дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 30 км/год» і п. 12.2 ПДР України та маються невідповідності вимогам п. 12.3 ІІДР України, що в подальшому дає підставі вказати, що в даному випадку дії водія ОСОБА_3 , з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП;дослідженням було встановлено, що вихідні дані вказані водієм ОСОБА_3 в повній мірі відображають механізм розвитку даної ДТП та носять в собі суперечності технічного характеру і не відповідають дійсності;

- висновок транспортно-трасологічної експертизи слідів на автомобілі «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_2 №24-1235 від 05.03.2024 року, з якого вбачається, що зафіксовані на кузові автомобіля «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_2 , сліди та ушкодження на капоті у момент первинного контакту з пішоходом у напрямку спереду назад відносно повздовжньої осі автомобіля, могли утворитись в результаті контактної взаємодії з об`єктом, який не має рівноміцних металу слідоутворюючих кромок, тобто з тілом пішохода, встановити якою саме частиною відбулось контактування з пішоходом не є можливим, у зв`язку з відсутністю достатнього комплексу трасологічних ознак.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Визнаючи себе повністю винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та не оспорюючи фактичні обставини справи, ОСОБА_3 не заперечував щодо розгляду справи в порядку частини 3 статті 349 КПК України.

Прокурор заявив усне клопотання щодо допиту обвинуваченого, дослідження проведених у кримінальному провадженні судових експертиз та характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів, від допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовився, інші учасники судового розгляду не заперечували.

Вислухавши думку учасників судового провадження, користуючись правом, наданим ч. 3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються і вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням проведених у кримінальному провадженні судових експертиз та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 . При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Прокурор ОСОБА_4 в судових дебатах зазначив, що під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, вчинено обвинуваченим, що доведено належними доказами. Прокурор просив визнати обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосування вимог ст. 75 КК України та позбавленням права керувати транспортними засобами. Зазначене покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і співрозмірності із вчиненим.

Захисник ОСОБА_5 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 , у судових дебатах зазначив, що ОСОБА_3 визнає свою вину у вчиненні інкримінованого його кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щиро кається у скоєному, просив вибачення за ті обставини, які внаслідок порушення ПДР, призвели до загибелі потерпілого ОСОБА_6 . При призначенні судом покарання обвинуваченому захисник просив врахувати наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: визнання провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю обставин кримінального злочину, відсутність обтяжуючих обставин, що ОСОБА_3 позитивно характеризується, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, від явки до суду не ухилявся, щиро розкаявся, таким чином захист вважає що справедливим буде призначити ОСОБА_3 кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України, з випробувальним терміном 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судових дебатах в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, щиро кається у скоєному, просив вибачення за скоєний злочин, у нього не було умислу на його вчинення, просив його суворо не карати.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 року, при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі №682/956/17 вказала про те, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 02.11.2021 року зазначив, що виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка її після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю скоєного нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає в розшуку майна, здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Отже, той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 при скоєнні наїзду на потерпілого відразу викликав поліцію та швидку, сприяв розкриттю обставин кримінального провадження, визнавав свою вину в ході досудового розслідування та в ході судового слідства, висловив щирий жаль з приводу вчиненого, та осудив свою поведінку, відшкодував КП «Спеціалізоване підприємство комунально-побутового обслуговування» витрати на поховання потерпілого, що безумовно свідчить про наявність ознак щирого каяття з приводу вчиненого у поведінці обвинуваченого.

Згідно з досудовою доповіддю ризик вчинення ОСОБА_3 , повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький та орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, одружений, стан його здоров`я, офіційно працевлаштований, враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність підстав які обтяжують покарання, обвинувачений висловив жаль с приводу вчиненого, усвідомив в повному обсязі всю протиправність своєї поведінки, відшкодував державі похорон потерпілого, враховуючи вищезазначені обставини, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе при призначенні йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, та застосувати до основного покарання положення ст. 75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 із застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

В той же час, ПДР регламентований єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватися усі його учасники, оскільки автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки. До водіїв транспортних засобів пред`являються підвищені вимоги щодо дотримання ними цих Правил, адже порушення такими особами ПДР може призвести до травмування, в тому числі, пасажирів, а також інших учасників дорожнього руху.

Так, на думку суду, з урахуванням вимог ст. 77 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, зважаючи на те, що в результаті злочинної недбалості обвинуваченого, що мало місце у громадському місці, внаслідок чого наступили тяжкі наслідки, які спричинили смерть потерпілого, а також на те, що ОСОБА_3 неодноразово протягом 2024 року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, що дає суду підстави для висновку, що до обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 65 КК України, має бути застосовано додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, суд вбачає за необхідне зазначити, що необхідність використання транспортного засобу для сімейних потреб чи роботи не є безумовною підставою для незастосування до винної особи додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Про це зазначив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 25 червня 2025 року по справі №147/642/21.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.02.2024 року (справа №522/74/24, провадження №1-кс/522/32/24), так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз:

-судової автотехнічної експертизи перевірки технічного стану транспортних засобів згідно з висновком №СЕ-19/115-24/1789-ІТ від 21.02.2024 року - у сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 коп.);

-судової транспортно-трасологічної експертизи згідно з висновком №СЕ-19/115-24/1792-ІТ від 22.02.2024 року - у сумі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 коп.);

-судової інженерно-транспортної експертизи згідно з висновком №СЕ-19/115-24/15180-ІТ від 23.08.2024 року - у сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 коп.);

-судової комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи згідно з висновком №24-1252 від 05.03.2024 року - у сумі 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.);

-судової транспортно-трасологічної експертизи слідів на автомобілі «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_2 згідно з висновком №24-1235 від 05.03.2024 року - у сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 коп.).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлялися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 128, 129, 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 02.09.2025 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням автотехнічної експертизи перевірки технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/115-24/1789-ІТ від 21.02.2024 року у сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/115-24/1792-ІТ від 22.02.2024 року у сумі 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/115-24/15180-ІТ від 23.08.2024 року у сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи №24-1252 від 05.03.2024 року у сумі 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової транспортно-трасологічної експертизи слідів на автомобілі «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_2 №24-1235 від 05.03.2024 року у сумі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев`ять гривень 12 коп.).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 09.02.2024 року (справа №522/74/24, провадження №1-кс/522/32/24), а саме на: автомобіль «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 15.10.2021 року ТСЦ № 5141, належить: ОСОБА_9 , адреса: м. Одеса, вул. Костанді, 14.

Речовий доказ: автомобіль «Lexus IS250» р.н. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 15.10.2021 року ТСЦ № 5141, належить: ОСОБА_9 , адреса: АДРЕСА_3 , - вважати переданим власнику.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1