Справа № 752/7615/25
Провадження №: 1-кс/752/2902/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою поданою до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві 26.03.2025, та скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою поданою до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві 26.03.2025,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва 31.03.2025 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчих Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 поданою до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві 26.03.2025.

01.04.2025 до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою поданою до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві 26.03.2025.

Ухвалою слідчого судді від 10.04.2025 вказані скарги об`єднано у одне провадження.

Скаргу скаржник та його захисник обґрунтовують тим, що у 2015 році ОСОБА_4 був членом правління АТ «ОПЗ» та займав посаду першого заступника директора. Систематично, починаючи з 2020 року, певні особи займалися розповсюдженням його персональних даних в контексті здійснення ним повноважень у АТ «ОПЗ» у 2015 році. Зокрема, це відбувалося у таких справах: 991/3440/20, 991/3441/20, 991/7253/23, 991/7256/23, 991/5499/22, 991/7255/23, 991/1956/24, 991/12451/ 24 тощо. Багато судових засідань транслювалися на ютубу каналах. Зокрема, особи, зазначені нижче, систематично без його дозволу поширюють персональну інформацію про скаржника, на збирання і поширення якої він дозволу ніколи не давав, це зокрема:

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . На думку скаржників дії цих осіб є незаконними та в них вбачається склад кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 383, 182 КК України.

З огляду на зазначене скаржники просять зобов`язати Голосіївський РУ ГУ МВС України в м. Києві внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень вказними особами до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_4 поданою до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві 26.03.2025.

У перше судове засідання призначене на 03.04.2025 з`явилися особи стосовно дій яких скаржником ОСОБА_4 подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , від ОСОБА_7 надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яка була задоволена ухвалою слідчого суддів від 03.04.2025. У ході встановлення осіб учасників судового засідання було встановлено, що усі зазначені особи мають статус адвокатів та здійснюють свою професійну діяльність.

Інші учасники до суду не з`явилися, будь яких клопотань до суду не надсилали, у зв`язку із чим судове засідання було відкладено на 10.04.2025.

10.04.2025 від адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про об`єднання у одне провадження скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою поданою до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві 26.03.2025, справа №752/7615/25, провадження №1-кс/752/2902/25, та скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчих Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою поданою до Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві 26.03.2025, справа752/7653/25, провадження 1-кс/752/2938/25.

Від інших учасників надійшли клопотання про відкладення судового розгляду

У судове засідання призначене на 18.04.2025 учасники не з`явився, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 направили до суду заперечення на скаргу та клопотали про розгляд скарги без їх участі.

Представник Голосіївського УП ГУНП в м. Києві в судове засідання не з`явився.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності скаржника та представників Голосіївського УП ГУНП в м. Києві.

Дослідивши матеріали скарги з додатками та письмові пояснення представника особи, бездіяльність якої оскаржується, враховуючи не виконання органом досудового розслідування положень ст.214 КПК України, що в свою чергу свідчить про різне бачення/тлумачення учасниками процесуальних норм права, слідчий суддя вважає за доцільне надати оцінку таким взаємовідносинам, як в процесуальному аспекті, так і в частині обґрунтованості поданої заяви до правоохоронного органу.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива), прокурора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

У заяві ОСОБА_4 про вчинення кримінальних правопорушень не наведено будь-яких даних, які б вказували на факти вчинення кримінального правопорушення, а також підтверджували викладені у заяві обставини. Наведене не дозволяє слідчому судді перевірити її обґрунтованість на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь. Самих посилань заявника на наявність в діях адвокатів протиправного умислу при здійсненні своєї професійної діяльності є недостатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочинів, які підслідні Голосіївському УП ГУНП в м. Києві, а також потребує більш переконливих тверджень, що підтверджуються конкретними письмовими матеріалами.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

Тобто, кожне висловлене твердження у заяві про злочин повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями (матеріалами), інакше будь-які дії, за такою логікою, можливо піддати сумніву та неправомірній перевірці.

Вказана позиція слідчого судді кореспондує висновку зробленому у постанові ВП ВС від 30.01.2019 у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність обставин та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Голосіївського УП ГУНП в м. Києві виконати вимоги ст. 214 КПК України, відсутні, а тому в задоволенні вимог скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та скарги ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 та скарги ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1