Єдиний унікальний номер справи 333/4828/25
Номер провадження 1-кс/333/1945/25
УХВАЛА

іменем України

04 червня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1
за участю:секретаря судового засідання слідчого прокурора підозрюваної ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадження № 0007471 від 02 грудня 2024 року та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої.

підозрюваної у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі лейтенант Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням, погодженим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0007471 від 02 грудня 2024 року відносно ОСОБА_5 .

Вимоги клопотання обґрунтовані наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно, діючи всупереч урегульованих законами суспільних відносин у сфері обігу в Україні психотропних речовин, та в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995, введеного в дію Постановою Верховної Ради України №61/95-ВР від 15.02.1995, Постанови Кабінету Міністрів України №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000, із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» із подальшими змінами та доповненнями, вчинила кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є працівником правоохоронного органу, сержантом служби цивільного захисту, призначеним на посаду пожежного-рятувальника відділення пожежогасіння групи пожежогасіння аварійно-рятувальної частини аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України у Запорізькій області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне зберігання та збут психотропних речовин, не пізніше 29 січня 2025 року, під час телефонних розмов з використанням мобільного месенджеру, погодилася з пропозицією ОСОБА_6 отримати, а потім передати (збути) психотропні речовини військовослужбовцю ЗСУ, який прибуде за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Далі, 29 січня 2025 року, у період часу з 17 години 00 хвилин по 17 годину 20 хвилин, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , отримала від невстановленої особи чоловічої статі (достатніх доказів обізнаності якої з вищевказаною протиправною діяльністю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не встановлено) за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою не менше ніж 0,3261 грам, а також особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою не менше ніж 0,3581 грам, які стала незаконно зберігати за місцем свого проживання з метою подальшого збуту ОСОБА_7 .

В подальшому, 29 січня 2025 року, приблизно о 17 годині 37 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлену тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, знаючи про заборону вільного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вийшовши з квартири АДРЕСА_3 , сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «BMW Х5» чорного кольору з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », де знаходився ОСОБА_7 , та на виконання досягнутої з ОСОБА_6 попередньої змови, у ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула (передала) ОСОБА_7 психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» масою 0,3261 грам, упаковану в прозорий зіп-пакет, яку згідно «Списку №2» «Таблиці ІІ», затвердженого Постановою КМУ від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» у відповідності до статті 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено, а також особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» масою 0,3581 грам, упаковану в прозорий зіп-пакет, яку згідно «Списку №2» «Таблиці І», затвердженого Постановою КМУ від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» у відповідності до статті 1 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

29 січня 2025 року, у період часу з 17 години 51 хвилини до 18 години 15 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на території АЗС «Укрнафта», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Світла, буд. 1, добровільно видав працівникам Запорізького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України придбані у ОСОБА_6 , шляхом безпосереднього отримання 29.01.2025 приблизно о 17 годині 37 хвилин від ОСОБА_5 , яка діяла за попередньою змовою з ОСОБА_6 , упаковану в прозорий зіп-пакет психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та упаковану в прозорий зіп-пакет особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маси яких (в перерахунку на основу) згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/2505-НЗПРАП від 31.01.2025 Запорізького НДЕКЦ МВС України, складають 0,3261 г та 0,3581 г відповідно.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

03 червня 2025 року слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі лейтенантом Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.03.2025 слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі майором Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а 03.06.2025 слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі лейтенантом Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: 1) ч. 1 ст. 307 КК України, 2) ч. 2 ст. 307 КК України, 3) ч. 2 ст. 307 КК України, 4) ч. 2 ст. 309 КК України.

16.05.2025 першим заступником керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0007471 від 02.12.2024 продовжено до трьох місяців, а саме до 19 червня 2025 року.

В судовому засіданні слідчий наполягав на задоволенні даного клопотання з підстав зазначених в клопотанні.

Прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана не заперечувала, щодо заявленого клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, прийшов до наступного.

Підставою застосування запобіжного заходу є також, згідно клопотання слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити, сховати документи щодо надходження та продажу товарів гуманітарної допомоги; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом, статтею 176 КПК України передбачено, що одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Слідчим суддею було встановлено, що 02 грудня 2024 року до ЄРДР були внесені відомості за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України КК України (кримінальне провадження № 0007471).

За вказаним фактом 03 червня 2025 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

19.03.2025 слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі майором Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а 03.06.2025 слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі лейтенантом Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні, ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: 1) ч. 1 ст. 307 КК України, 2) ч. 2 ст. 307 КК України, 3) ч. 2 ст. 307 КК України, 4) ч. 2 ст. 309 КК України.

16.05.2025 року першим заступником керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0007471 від 02.12.2024 продовжено до трьох місяців, а саме до 19 червня 2025 року.

03 червня 2025 року о 16 годині 16 хвилині ОСОБА_5 було вручено клопотання з додатками.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме, даними, встановленими з:

- рапорт оперуповноваженого Запорізького управління ДВБ НП України щодо виявлення ознак кримінального правопорушення;

- протокол огляду, та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів грошових купюр від 17.01.2025;

- протокол огляду від 29.01.2025, в ході якого ОСОБА_7 добровільно видав упаковану в прозорий зіп-пакет психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та упаковану в прозорий зіп-пакет особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 29.01.2025;

- висновок експерта від 31.01.2025 № СЕ-19/108-25/2505-НЗПРАП за результатами експертизи матеріалів речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»;

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 30.01.2025;

- протокол про результати аудіо-, відеоконтролю за особою ОСОБА_5 від 05.02.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а самеОСОБА_5 може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується останній, є тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна та, будучи обізнаною про покарання, що їй загрожує за вказаний злочин, для його уникнення, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, змінивши місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за межі Запорізької області.

Підозрювана ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи, що суттєво підвищує ризик того, що підозрювана може змінити місце свого перебування з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки відсутність постійного місця роботи не прив`язує її до конкретного місця проживання.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість покарання, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 307 КК України (позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна), підозрювана може використати своє правове становище для того, щоб залишити територію України та ухилитися від кримінальної відповідальності.

Незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Насамперед, після отримання матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрювана ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно анкетних та інших даних підозрюваного ОСОБА_6 і свідків, які надали органу досудового розслідування викривальні покази стосовно неї, у зв`язку з чим матиме можливість безперешкодно впливати на учасників процесу, у тому числі свідків та підозрюваного шляхом підкупу, примусу та/чи погроз, з метою зміни або відмови їх від наданих показань.

Враховуючи те, що до моменту вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтримувала постійний контакт з підозрюваним ОСОБА_6 , що підтверджується попередньою змовою між ними для вчинення кримінального правопорушення, існує реальна загроза того, що підозрювана може незаконно впливати на співучасника злочину з метою координації показань та створення єдиної лінії захисту.

Крім того, враховуючи, що на даному етапі досудового розслідування, коли ще не всі свідки були допитані у кримінальному провадженні, однак підлягають обов`язковому допиту в якості свідків, підозрювана може здійснювати тиск на них, що суттєво вплине на можливість уникнення кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню досудового розслідування.

При цьому слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

З урахуванням відомостей про особу ОСОБА_5 , специфіку вчинення злочину та те, що підозрювана не має офіційного місця роботи, існує ризик того, що вона може продовжити злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Враховуючи встановлені факти участі підозрюваної у злочинному збуті психотропних речовин разом із ОСОБА_6 , існує реальна загроза вчинення нею нового кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Окремої уваги заслуговує той факт, що підозрювана, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та суворість передбаченого покарання, може вчинити нове кримінальне правопорушення відносно осіб, які були присутні під час вчинення інкримінованого їй діяння, з метою примушування їх до надання неправдивих показань або до взяття на себе вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі з метою прикриття своєї злочинної діяльності та уникнення кримінальної відповідальності за вже вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним покладення на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та до першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі; утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_6 , свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виходячи з матеріалів кримінального провадження, а також враховуючи особистість підозрюваної, слідчий суддя вважає, що доцільно застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з перебуванням останньої за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , в нічний час доби з 00 год 00 хв до 06 год 00 хв з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 176-178, 183-184, 198-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі лейтенанта Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадження № 0007471 від 02 грудня 2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що полягає в забороні підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби, а саме з 00 год 00 хв до 06 год 00 хв, за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або у разі оголошеної повітряної тривоги з метою перебування в укритті, строком на 16 днів, тобто до 19 червня 2025 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду та до першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі;

-утримуватися від спілкування із підозрюваним ОСОБА_6 , свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, Територіального управління Державного бюро розслідуваньз метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків. У разі невиконання покладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Повний текст ухвали складено 04 червня 2025 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя ОСОБА_1