Справа № 496/1246/25
Провадження № 1-кп/496/450/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за № 0000834 від 09.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл, Одеської області, громадянки України, українки, з вищою освітою, пенсіонерка, приватний підприємець, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07.12.2024 приблизно о 16:00 год. у денний час доби, у похмуру погоду без опадів керувала автомобілем «Toyota RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух в Одеському районі Одеської області, по мокрому чистому асфальтобетонному дорожньому покриттю автодороги сполученням «Одеса - Рені», на якій організовано двосторонній рух, та яка складалася з двох смуг для руху транспортних засобів зустрічних напрямків, з боку м. Рені в напрямку м. Одеси, при цьому здійснювала перевезення пасажира ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні. При наближенні до ділянки 17км автодороги, яка розташована неподалік с. Великий Дальник, водій ОСОБА_4 не переконалася в безпеці свого руху, не обрала безпечну і допустиму швидкість руху, не врахувала погодні та дорожні умови, дорожню обстановку та мокрий стан автодорожнього покриття, свої практичні навички керування транспортними засобами, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, діючи з необережності та в порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі Правила дорожнього руху України), які передбачають:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», уважною не була, постійно не стежила за дорожньою обстановкою, внаслідок чого відповідно не відреагувала на зміну дорожньої обстановки, не вжила належних і своєчасних заходів до зниження швидкості свого руху до безпечної та допустимої на даній ділянці вулиці, тобто для безпечного проїзду заокруглення дороги ліворуч, про що її заздалегідь інформували дорожні знаки, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжила рух із попередньою швидкістю, в результаті чого на вищевказаній ділянці автодороги не впоралась із керуванням свого автомобіля і втратила контроль над його керуванням, у некерованому стані, тобто у стані бічного заносу (бічного ковзання), виїхала спочатку за межі проїзної частини на праве узбіччя, а потім на ліве узбіччя, де відбувся наїзд передньою правою частиною кузова вищевказаного автомобіля «TOYOTA - RAV4», на дерево.

Внаслідок даної ДТП пасажиру автомобіля «TOYOTA AVALON» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді - закритого перелому дуги тіла 6-го шийного хребця зі зміщенням уламків, закритий перелом поперекового відростку тіла 7-го шийного хребця без зміщення уламків, садно в лівій лобній ділянці, садно обох кистей, забійна рана по тильній поверхні лівої кисті в проекції 2-ї п?ясної кістки, що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допущенні водієм ОСОБА_4 , порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.1. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового розгляду, обвинувачена заявила клопотання, про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілим. В обґрунтування даного клопотання суду ОСОБА_4 пояснила, що повністю визнає свою вину, щиро кається у вчиненому, відшкодовує повністю шкоду потерпілому, в зв`язку з чим просить задовольнити клопотання.

Потерпілий в судовому засіданні звернулась до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням її з обвинуваченою на підставі ст. 46 КК України. Претензій до обвинуваченої немає, ОСОБА_4 відшкодувала усі збитки.

Обвинувачена та потерпілий є чоловіком та жінкою, перебувають у шлюбі більш 40 років.

Прокурор висловив позицію щодо наявності підстав для задоволення клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки обвинувачена та потерпілий примирились, претензій потерпілий немає, обвинуваченою скоєно необережний нетяжкий злочин.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, суд вважає, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України може бути закрито, а обвинувачена звільнена від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1, 4 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно ч. 4 ст. 56 КПК України, на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та цим Кодексом випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Так, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

За вказаних обставин, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України, законодавчо віднесено до необережного нетяжкого злочину.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що обвинувачена вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинила необережний нетяжкий злочин, а також примирилися з потерпілим, відшкодувала шкоду заподіяну потерпілому, враховуючи позицію учасників судового розгляду, які не заперечували проти закриття з вказаних обставин кримінального провадження, суд вважає, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої підлягає задоволенню.

Також, судом обвинуваченої в судовому засіданні було роз`яснення, що закриття кримінального провадження за вказаними підставами не є реабілітуючими підставами та вона має право наполягати на судовому розгляді та ухваленні виправдувального вироку, якщо вважає, що є підстави для цього.

З обвинуваченої підлягають стягненню в дохід держави понесені процесуальні витрати на проведення криміналістичних експертиз в сумі 12 570,88 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Разом з тим, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, а саме у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілим не є реабілітуючою підставою, то потерпіла особа не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди.

Ураховуючи, що від штатної кількості 11 суддів, зараз здійснюють правосуддя тільки 6, відсутності у складі суду секретаря судового засідання, показники навантаження перевищують нормативні у 5 разів, передачу справ інших 2 х суддів, що створило додаткове навантаження, суд першої інстанції був позбавлений можливості виготовити рішення у строки, передбачені національним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 286 ч.1 КК України, ст. ст. 100, 284-288 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження за № 0000834 від 09.12.2024 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у сумі 12 570,88 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06 травня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1