Справа № 296/1354/25
Вирок

Іменем України

02 липня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000019 від 30.01.2025 року з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, непрацюючого, маючий на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, мешканець м. Житомира ОСОБА_4 , знаючи, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки по здійсненню мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс в суспільстві, у тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, у соціальних мережах виник посилений попит на поширення інформації про діяльність ТЦК та СП, умисно, вирішив перешкодити законній діяльності Збройних Сил України під час здійснення ними призову на військову службу в особливий період.

Так, не пізніше 01 січня 2022 року, ОСОБА_4 особисто створив власний обліковий запис (акаунт) у соціальній мережі «Telegram» під назвою (нікнеймом) « ОСОБА_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний унікальний номер (ID) акаунта: , та, як єдиний його користувач, мав функціональні можливості публікувати та видаляти у вказаній соціальній мережі публікації, фото, відеоматеріали, ознайомлювався з текстовими та відеоматеріалами, аудіозаписами та зображеннями, розміщеними іншими користувачами.

Він же, ОСОБА_4 , не пізніше 17.05.2024 (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ознайомився у соціальній мережі «Telegram» з публікаціями, розміщеними в обговоренні (чаті) спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( ІНФОРМАЦІЯ_4 зміст яких становили відомості про місця видачі повісток співробітниками-військовослужбовцями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК та СП) під час проведення ними заходів із мобілізації.

Після цього, у ОСОБА_4 виник стійкий намір на реалізацію зазначеного злочинного умислу, направленого на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом поширення в обговоренні (чаті) спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у реальному часі інформації щодо місць законної діяльності співробітників-військовослужбовців ТЦК та СП.

На виконання свого злочинного умислу ОСОБА_4 , 17.05.2024 о 10:08 год., перебуваючи у невстановленому слідством місці, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з використанням особистого мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 8T, з встановленим на ньому мобільним додатком «Telegram», а також з доступом до всесвітньої мережі Інтернет, з власного облікового запису соціальної мережі «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_7 », відправив текстове повідомлення: «Рынок Хмильники пишут» у обговорення (чат) спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тим самим поширив серед невизначеного кола осіб інформацію стосовно місця проведення мобілізаційних заходів та оповіщення населення співробітниками ТЦК та СП у реальному часі, чим здійснював перешкоджання діяльності ЗС України.

Продовжуючи діяти на виконання зазначеного умислу, ОСОБА_4 , за вказаних обставин та у такий само спосіб, перебуваючи у невстановлених слідством місцях, відправив також наступні текстові повідомлення у обговорення (чат) спільноти «Житомир Повістки Chat»:

- 18.05.2024 о 07:44 год.: «Вильський шлях ножницы, стоят зеленые»;

- 21.05.2024 о 09:32 год.: «1 мая напротив детской поликлиники»;

- 06.06.2024 о 13:22 год.: «Хмильники 2 … ходять з папками»;

- 19.06.2024 о 08:24 год.: «Хмільники 2 зелених»;

- 10.09.2024 о 08:26 год.: «Рынок хмильники 2+1»;

- 14.09.2024 о 08:42 год.: «Маликова мост пишут»;

- 15.10.2024 о 09:32 год.: «Кочеров стоят 2 пары»;

- 26.10.2024 о 09:55 год.: «Эпицентр стоянка ходят на стоянке»;

- 29.10.2024 о 14:39 год.: «Гагарина/бердичевская стоят».

Своїми такими діями ОСОБА_4 теж поширив серед невизначеного кола осіб інформацію стосовно місця проведення мобілізаційних заходів та оповіщення населення співробітниками ТЦК та СП у реальному часі.

Досудовим розслідуванням установлено, що співробітниками-військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_5 проводилися мобілізаційні заходи та оповіщення населення за наступними адресами, які відповідають поширеним

ОСОБА_4 вищевказаним повідомленням у обговоренні (чаті) спільноти «Житомир Повістки Chat»:

- 17.05.2024, 06.06.2024, 19.06.2024, 10.09.2024 у м. Житомирі по пр. Миру;

- 18.05.2024 у м. Житомирі по вул. Вільський Шлях;

- 21.05.2024 у м. Житомирі по вул. Святослава Ріхтера (1 Травня);

- 14.09.2024 у м. Житомирі по вул. Сурина Гора;

- 15.10.2024 у с. Кочерів, на автомобільному шляху Е40;

- 26.10.2024 у м. Житомирі по вул. Київське Шосе;

- 29.10.2024 у м. Житомирі на перехресті вул. Гагаріна та вул. В. Бердичівська.

Цілеспрямоване поширення серед громадян України, які підлягають військовому обліку, призову, відомостей, зокрема в соціальних мережах через Інтернет, про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів військовослужбовцями ТЦК та СП, перешкоджає їх законній діяльності, визначеній ст. ст. 1, 14, 33, 34 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки надає можливість громадянам України, які бажають ухилитися від виконання військового обов`язку, уникнути військового обліку та призову і створює перепони для встановлення мобілізаційного ресурсу держави, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Реєстру.

Таким чином, неодноразово розмістивши у соціальній мережі «Telegram», в обговоренні (чаті) спільноти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (https://t.me/povistka_zhytomyr), з використанням власного облікового запису з нікнеймом « ОСОБА_7 », (https://t.me/D_M_bI_T_R_bI_K), ідентифікаційний унікальний номер (ID) акаунта: , повідомлення про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів працівниками ТЦК та СП, ОСОБА_4 втрутився в законну діяльність відповідних ТЦК та СП та створив перешкоди, перепони в діяльності ЗСУ, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків у вигляді нездійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування ЗСУ та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Реєстру.

Перешкоджання з боку ОСОБА_4 фактично представляє собою цілеспрямовану діяльність, яка полягає у незаконному втручанні, що створює перешкоди, перепони, для недопущення, припинення відповідної законної діяльності військових формувань, за відсутності ознак державної зради у вигляді підривної діяльності проти України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

31 січня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 114-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, тривалість якого визначає суд з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, перелік яких встановлює суд.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просив суд затвердити дану угоду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні повністю підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_4 та просив суд затвердити вище вказану угоду про визнання винуватості та призначити покарання узгоджене сторонами.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог п.2 ч.1 ст.65 КК України, відповідно до вимог ст.50 КК України, на думку суду є необхідним і достатнім для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України не встановлено.

ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх дітей, запевнив суд, що більше вчиняти кримінальних правопорушень не буде.

Виходячи з викладеного, враховуючи характеризуючі дані обвинуваченого, відсутність негативних наслідків та матеріальної шкоди, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обставин що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 січня 2025 року року про визнання винуватості між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, терміном на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органу з питань пробації.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20.01.2025 року - скасувати, а саме: на мобільний телефон чорного кольору марки Xiaomi Redmi Note 8T, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою: НОМЕР_3 .

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме: мобільний телефон чорного кольору марки Xiaomi Redmi Note 8T, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою: НОМЕР_3 конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1