Справа № 307/443/25
Провадження № 1-кп/307/30/25

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2025 року м. Тячів
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Руська Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 11 грудня 2024 року близько 18 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним транспортним засобом - автомобілем марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі руху вулиці Марії Терезії в селі Німецька Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, у напрямку с. Руська Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, навпроти приміщення ресторану «Оріон», який розташований за адресою: вулиця Марії Терезії, будинок № 69, село Німецька Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, в момент виявлення перешкоди для руху своєчасно не застосував гальмування або безпечний маневр об`їзду перешкоди ліворуч, дотримуючись безпечного бічного інтервалу, не забезпечив безпеку дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, грубо порушив вимоги п. п. 1.5, 1.10 з посиланням на терміни «безпечна швидкість», «проїзна частина», «смуга руху», «узбіччя», «дорожні умови» та «дорожня обставновка», 2.3 "б", 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, якими передбачено, зокрема: п. 1.5 Правил дорожнього руху визначає, що «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 1.10 Правил дорожнього руху визначає, що термін «безпечна швидкість» швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; термін «проїзна частина» - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів; термін «смуга руху» - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів; термін «узбіччя» - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки та стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней); термін «дорожні умови» - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан; термін «дорожня обстановка» - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом; п.п. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху визначає, що «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.1 Правил дорожнього руху визначає, що «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п. 12.3 Правил дорожнього руху визначає, що «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», не впорався з керуванням та виїхав на праве узбіччя проїзної частини автодороги за ходом свого руху, де здійснив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в цей момент рухалася пішки в попутному напрямку по правому узбіччю дороги. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події малолітня ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдального крововиливу, закритої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер, забою обох легень та мінімального пневмотораксу, що спричинили розлад здоров`я більше 21-го дня, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та які знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями ОСОБА_4 та їх наслідками.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав в повному обсязі з підстав, викладених у обвинувальному акті. Показав, що того дня 11 грудня 2024 року біля 14 години 15 хвилини вони з другом вживали алкогольні напої в кількості приблизно 6 пляшок алогольного пива в магазині в с. Німецька Мокра. Після він сів за кермо автомобіля, та, їдучи в напрямку с. Руська Мокра, відволікся від керування, та внаслідок ожеледиці його автомобіль виїхав на праве узбіччя, де він здійснив наїзд на дитину, яку побачив в момент наїзду. Він вийшов з автомобіля та викликав швидку та працівників поліції. Він надавав кошти на лікування дитини та обіцяє в майбутньому надавати їй матеріальну допомогу. Про те, що сталося він дуже жалкує, бо не хотів цього вчиняти, і просить вибачення у малолітньої потерпілої та її матері. В скоєному щиро розкаявся та просить його суворо не судити.
Малолітня потерпіла ОСОБА_6 у присутності законного представника матері ОСОБА_7 та психолога ОСОБА_8 в судовому засіданні розповіла, що вона пам`ятає, як вона лежала, а мама їй кричала: «Доня, доня…». Іще пам`ятає як вона їхала у автомобілі швидкої медичної допомоги. Після цього у неї почалися головні болі.
Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 - мати ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 частково оплатив витрати на лікування її доньки ОСОБА_6 в сумі близько 25 000, 00 гривень. Вона хоче, щоб обвинувачений відшкодував їй ще 30 000, 00 гривень на лікування та медичні обстеження дитини. Просить пом`якшити покарання та не позбавляти обвинуваченого волі.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена в ході судового слідства та підтверджена в судовому засіданні письмовими доказами, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 грудня 2024 року, схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11 грудня 2024 року та фото-таблиці до нього від 11 грудня 2024 року, встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди навпроти приміщення ресторану «Оріон», який розташований за адресою: вулиця Марії Терезії, будинок № 69, село Німецька Мокра, Тячівського району, Закарпатської області, Україна.
Висновком судової медичної експертизи № 275 від 12 грудня 2024 року підтверджено, що у малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мали місце тілесні ушкодження у закритої черепно-мозкової травми у вигляді субарахноїдального крововиливу, закрита травма грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер, забою обох легень та мінімального пневмотораксу, садно ділянки правої лопатки, садно ділянки крижової кістки, садна п`яткових ділянок обох стоп. Закрита черепно-мозкова травма у вигляді субарахноїдального крововиливу виникла внаслідок однієї або більше локальних дій за механізмом удару в тім`яну ділянку голови справа. Удар було нанесено предметом, що в момент виникнення тілесного ушкодження мав характеристики твердого тупого
предмету. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному
ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.2.2. від 17 січня 1995
року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, позаяк подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21 го дня. Закрита травма грудної клітки виникла внаслідок однієї або більше локальних дій за механізмом удару в ділянку грудної клітки. Удар було нанесено предметом, що в момент виникнення тілесного ушкодження мав характеристики твердого тупого предмету. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному
ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.2.2. від 17 січня 1995
року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, позаяк подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21 го дня. Садно ділянки правої лопатки виникло внаслідок однієї або більше локальних дій за механізмом тертя в ділянці задньої поверхні тулубу, в проекції правої лопаткової кістки. Садно було спричинено предметом, що в момент виникнення тілесного ушкодження мав характеристики твердого тупого предмету з переважаючою контактною поверхнею. Розміри контактної поверхні предмету перевищував 7x4 см. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.5. від 17 січня 1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Садна п`яткових ділянок обох стоп виникло внаслідок двох або більше локальних дій за механізмом тертя в ділянці задньох поверхні стоп, в проекції п`яткових кісток. Садна були спричинено предметами, що в момент виникнення тілесного ушкодження мали характеристики твердих тупих предметів з переважаючими контактними поверхнями. Розміри контактних поверхонь предметів перевищували 3x2 см. Інші індивідуальні особливості контактної поверхні предмету в тілесному ушкодженні не відобразились. Згідно Наказу № 6 МОЗ України п.п.2.3.5. від 17 січня 1995 року вказане тілесне ушкодження відноситься до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Давність виникнення даних тілесних ушкоджень згідно даних медичної документації відповідає заявленій даті 11 грудня 2024 року.
Висновком судової токсикологічної експертизи від 26 грудня 2024 року за № 2337 встановлено, що в результаті проведеної судово медичної токсикологічної експертизи крові з вени ОСОБА_4 , 1992 року народження, підтверджено, що в крові виявлено етиловий спирт в концентрації - 1, 56 %, що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння. Забір крові проведено 12.12.2024 року о 00 годин 23 хвилин. В крові не виявлено: метиловий, н-пропіловий, н-бутиловий, н-аміловий спирти та їх ізомери.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, визнання вини та часткове відшкодування завданого збитку потерпілій.
Щодо зазначення в обвинувальному акті обставини, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 як вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини , то таку обставину суд не визнає такою, що обтяжує покарання з огляду на таке.
Кримінальний кодекс України відносить статтю 286-1 до категорії злочинів, вчинених з необережності.
Тобто, обвинувачений не мав і не міг мати умислу завдання шкоди малолітній особі, оскільки вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286- 1 КК, яке характеризується такою обов`язковою юридичною ознакою, як необережна форма вини. Отже, травмування особи малолітнього віку в результаті дорожньо-транспортної пригоди не охоплювалось і не могло охоплюватись умислом засудженого, а тому правові підстави для врахування передбаченої пунктом 6 частини 1 статті 67 КК обставини, яка обтяжує покарання, відсутні. Посилання на таку обставину підлягає виключенню із обвинувачення.
Відповідно до довідки КНП «Тячівська районна лікарня» ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не значиться.
Згідно досудової доповіді Тячівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства ОСОБА_4 оцінюється як середній, орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеку для суспільства.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень ст. ст. 66, 67 КК України.
Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09.10.2018 у справі № 56/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Верховний Суд зазначив, що згідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Крім того, вказав, що суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.
Суд роз`яснив, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Стеттею 69-1 КК України визначено, що за наявності обставин, які пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, які обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Частиною 1 статті 75 КК України визначено випадки, за наявності яких суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, і такими є, зокрема, засудження за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У даній справі суд приділяє увагу посередній характеристиці обвинуваченого ОСОБА_4 по місцю проживання та тим обставинам, що він до кримінальної відповідальності притягається вперше, молодий за віком, має на утриманні двох малолітніх дітей, вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, частково відшкодував завдані збитки потерпілій, думку потерпілої, яка просить не позбавляти його волі, а також те, що кримінальне правопорушення було ним вчинено в стані алкогольного сп`яніння.
Суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, у відповідності із вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, молодий за віком, має на утриманні двох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягається вперше, частково відшкодував завдані збитки потерпілій, позицію потерпілої, яка просить не позбавляти його волі.
Враховуючи вищевикладені обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке хоча і вчинено з необережності, проте відноситься до категорії нетяжких злочинів, наслідки, що настали від кримінального правопорушення та заподіяння тілесних ушкоджень малолітній дитині, позицію законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , яка просила не позбавляти волі обвинуваченого та заявила, що обвинувачений не відшкодував їй кошти в сумі 30 000, 00 гривень, які необхідно витратити на лікування та медичне обстеження дитини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 основне покарання у виді реального позбавлення волі, яке не буде перевищувати двох третин максимального строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 286-1 КК України, та додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що буде відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, суд зазначає, що наявність щирого каяття та повного визнання ОСОБА_4 своєї винуватості жодним чином не зменшують суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення та на думку суду в даному випадку не дають підстав для застосування положень ст. 75 КК України.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 242 240, 00 гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній заставу в розмірі 242 240, 00 гривень згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2024 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11 грудня 2024 року до 23 грудня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт легкового автомобіля бежевого кольору марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а також чотирьох уламків скла передньої фари та деталі кузова легкового автомобіля марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2024 року.
Речові докази легковий автомобіль бежевого кольору марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Тячів, вул. Промислова, 6/а, Закарпатської області, Україна, а також чотири уламки скла передньої фари та деталі кузова легкового автомобіля марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , які поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP3247783 та передано на заберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, повернути володільцю ОСОБА_4 або його захиснику чи представнику.
Речовий доказ м`яку іграшку чорного кольору, яку поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP3247784 та передано на заберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, повернути законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .
Речовий доказ CD-R диск сірого кольору марки «Fiesta» з записом камери відео спостереження приміщення будинку за адресою будинку АДРЕСА_3 , відео файл: « VID-20241212-WA0036» тривалістю 05 хвилин 01 секунди, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк два роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання, призначеного ОСОБА_4 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 11 грудня 2024 року до 23 грудня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній заставу в розмірі 242 240, 00 гривень згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2024 року.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання після набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт легкового автомобіля бежевого кольору марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а також чотирьох уламків скла передньої фари та деталі кузова легкового автомобіля марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2024 року.
Речові докази легковий автомобіль бежевого кольору марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_11 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , та перебував у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: м. Тячів, вул. Промислова, 6/а, Закарпатської області, Україна, а також чотири уламки скла передньої фари та деталі кузова легкового автомобіля марки «Chery», моделі «Amulet A15», державний номерний знак НОМЕР_1 , які поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP3247783 та передано на заберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, повернути володільцю ОСОБА_4 або його захиснику чи представнику.
Речовий доказ м`яку іграшку чорного кольору, яку поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP3247784 та передано на заберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, після набрання вироком законної сили, повернути законному представнику малолітньої потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .
Речовий доказ CD-R диск сірого кольору марки «Fiesta» з записом камери відео спостереження приміщення будинку за адресою будинку АДРЕСА_3 , відео файл: « VID-20241212-WA0036» тривалістю 05 хвилин 01 секунди, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя : ОСОБА_1