Немирівський районний суд Вінницької області
Справа № 930/132/25
Провадження № 1-кс/930/349/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2025 р. місто Немирів

Слідчий суддя Немирівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Немирів матеріали скарги представника скаржника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП» на постанову слідчого ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження № 0000247 від 01.10.2024 року

В С Т А Н О В И В:

04 липня 2025 року постановою заступника слідчого СВ ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000247 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінально процесуального кодексу України (далі КПК).

Про закриття кримінального провадження стало відомо 08 липня 2025 року, отриманої на месенджер WhatsApp від заступника слідчого СВ ВП № 5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 .

Так, в провадженні слідчого СВ ВП № 5 ВРУП ГУНП у Вінницькій області перебувало на розслідуванні кримінальне провадження за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000247 від 01.10.2024 року.

Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, закриттям кримінального провадження. (п. 5 ст. 3 КПК ).

Відповідно до змісту ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки стороною обвинувачення всіх зібраних та перевірених доказів. Однак слідчим не забезпечено проведення органом досудового розслідування повного, об`єктивного та неупередженого розслідування справи, постанова про закриття кримінального провадження є прийнятою у супереч діючого кримінально-процесуального законодавства без виконання всі слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, проведення яких необхідне та можливе.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження виходила с того, що між ТОВ "ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП" та ТОВ "Немирів Нафтобаза" укладено договір № 76 від 13.05.2024 про відповідальне зберігання", що свідчить про офіційну господарську діяльність.

Слідчим грубо порушено вимоги статей 91, 92, 93 КПК України, що підтверджується наступним. Слідчим при закритті кримінального провадження не було звернуто увагу, що в період з 11.06.2024 по 27.06.2024 передало на зберігання до ТОВ «Немирів Нафтобаза» 226381 (двісті двадцять шість тисяч триста вісімдесят один) літр дизельного пального.

Після чого відпущено (повернуто) пального в кількості 100019 (сто тисяч дев`ятнадцять) літрів, залишок на зберіганні становить 126362 (сто двадцять шість тисяч триста шістдесят два) літри.

ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП» 06.08.2024 листом № 0608/1 письмово звернулось до ТОВ «Немирів Нафтобаза» щодо відвантаження залишку дизельного пального належного ТОВ«ПЕТРОЛ-МАРКЕТ ГРУП».

Під час досудового слідства достеменно встановлено, що посадові особи ТОВ «Немирів Нафтобаза» шахрайським шляхом заволоділи дизельним паливом потерпілих і не мали мети його повертати взагалі., що свідчить доведення до банкрутства останнього (справа № 902/207/25).

Слідчий жодним чином не мотивував прийнятого рішення та не відобразив в оскаржуваній постанові обґрунтування прийнятого рішення з посиланням на конкретні докази.

З огляду на текст оскаржуваної постанови єдиною підставою для прийняття хибного рішення про закриття кримінального провадження за №0000247 від 01.10.2024 року у зв`язку офіційною господарською діяльністю.

З моменту закриття кримінального провадження заборгованість не відшкодували, переховуються від потерпілих, уникають з ними зустрічей, змінили номери телефонів, що свідчить про небажання розраховуватися та злочинність їх дій направлених на заволодіння коштами потерпілих шляхом шахрайства.

Вказана обставина свідчить про те, що оскаржувана постанова була постановлена слідчим помилково, а можливо через певну злочинну зацікавленість, що не виключається у зв`язку з відсутністю будь-яких законних підстав для закриття кримінального провадження та відсутністю будь-якого обґрунтування такого рішення в оскаржуваній постанові.

Крім того, в рамках згаданого кримінального провадження слідчим не було допитано даже представника потерпілого.

Статтею 215 Податкового Кодексу України, визначений повний та вичерпний перелік товарів, які на території України потребують ліцензування та визначені ставки податку на них та відповідно до пункту 1 цієї ж статті визначено, що до підакцизних товарів належать і пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.

Крім цього, стаття 215.3.4.Податкового Кодексу України визначає ставки податків для операцій з нафтопродуктами, до яких відносяться бензин і дизельне паливо. Таким чином, згідно Податкового Кодексу України бензин та дизельне паливо є підакцизними товарами.

Факт поставки дизельного палива у кількості 226381 (двісті двадцять шість тисяч триста вісімдесят один) літр дизельного пального. Підтверджується матеріалами справи, а саме, договорами ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ ГРУП» та контрагенти ТОВ «Джетлайн», ПБ «Байпас» укладено договори поставки- від 14 травня 2024 № 30, 31 (ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП» та ПБ «Байпас»);- 25 червня 2024 року № ДЖ -135 (ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП» та ТОВ «Джетлайн») та підтверджуючими документами на їх виконання (видатковими накладними, рахунками фактури, товарно транспортними

накладними на відпуски нафтопродуктів, де чітко зазначено, пункт розвантаження: Україна, Немирівський район, м. Немирів, вул. Польова, 3, тобто юридична адреса Боржника.

На виконання договірних зобов`язань боржником відпущено (повернуто) пального в кількості 100019 (сто тисяч дев`ятнадцять) літрів, залишок на зберіганні становить 126362 (сто двадцять шість тисяч триста шістдесят два) літри Враховуючи той факт, що Боржник не визнає борг, вбачається необхідність витребування у ТОВ «Немирів Нафтобаза» первинних документів, щодо переміщення/видачі/повернення дизельного палива на виконання договору № 76 від 13.05.2024 про відповідальне зберігання нафтопродуктів ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП» у кількості 126362 літрів.

Згідно з п. п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПКУ особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового.

Реєстрація платника податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви, форма якої затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками акцизного податку. Боржник зареєстрований за адресою Немирівський район, м. Немирів, вул. Польова, 3.

Таким чином, з метою встановлення переміщення/видачі/повернення дизельного палива на виконання договору № 76 від 13.05.2024 про відповідальне зберігання нафтопродуктів, слідчий зобов`язаний був витребування у ГУ ДПС у Вінницькій області декларації акцизного товару у період дії договору. Однак вказані декларації не були витребувані.

Крім того, слідчим не було допитано водіїв, які здійснювали поставку дизпалива за адресою Немирівський район, м. Немирів, вул. Польова, 3.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсістатті 34Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду; при цьому порушення Конвенції може мати місце навіть за відсутності шкоди.

Отже, прийняття рішення чи вжиття заходу на користь заявника в принципі не є достатнім для позбавлення останнього статусу «потерпілого», якщо державні органи не визнали порушення Конвенції, чи то безпосередньо, чи по суті, і не надали за це порушення компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані. Органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки, як підставу для своїх рішень.

Відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ( 995-004 ) та практику Суду як джерело права. Відповідно до вимог статті 9 Конституції України зазначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підлягає застосуванню для захисту правомірних очікувань щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною майна.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог статті 22 ч.1 ч.2 КПК України зазначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.25 КПК України зазначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Згідно з положеннями ч. 1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням верховенства права… Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.8 КПК України). Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним.

Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух … (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року). Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та якими особами. Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Виходячи з аналізу вимог ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Вказані обставини закону слідчим не дотримано і постанова про закриття кримінального провадження винесена без дослідження всіх обставин кримінального провадження і оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, та безсторонності. Крім того, всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого не містить, зокрема, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування, із наведенням відповідних доказів. Аналіз оскаржуваної постанови вказує про те, що слідчим не дотримано вимог КПК України з метою встановлення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.9 ч.2 КПК України зазначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, встановлено, що досудовим розслідуванням не надана оцінка фактичним обставинам справи, постанова слідчого не містить мотивів прийняття процесуального рішення та їх обґрунтування, тому підлягає скасуванню.

Непроведення належного розслідування злочину може розцінюватися як порушення статті 3 (Заборона катування) Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Аліханови проти Росії» (№ 17054/06).

Рішення ЄСПЛ у справі «Риженко проти України» зазначає, що ефективне розслідування має бути своєчасним (ст. 2 Конвенції, заява № 55902/11, від 30.07.2015 р.).

Аналогічні рішення ЄСПЛ ухвалював у справах: «Принда проти України» (Prynda v. Ukraine), заява № 10904/05, «Муравська проти України» (Muravskaya v. Ukraine), заява № 249/03, «Олейнікова проти України» (Oleynikova v. Ukraine), заява № 38765/05, «Шиліх проти Словенії» (Silih v. Slovenia, заява № 71463/01, «Поживотько проти України» (Роzhyvotko у. Ukraine), заява № 42752/08 щодо неефективного та тривалого досудового розслідування.

Неефективне досудове розслідування вказаного кримінального провадження, та його не законне закриття, порушує права та законні інтереси потерпілого та вказує на порушення вимог КПК України.

Представник скаржника ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП», в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Заступник начальника слідчого відділення ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився надав суду заяву в якій просить скаргу ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП» на постанову про закриття кримінального провадження розглянути без його участі. Скаргу не визнає просить відмовити у її задоволенні повністю.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Кримінальне провадження закривається слідчим, дізнавачем, прокурором з підстав, передбачених ст. 284 КПК України, зокрема, у разі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

У будь-якому випадку воно може бути закрите лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку. Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, при розгляді скарги на постанову про закриття провадження, слід з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження (Розділ 3 Листа ВССУ від 12 січня 2017 року № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»).

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Так, слідчим суддею досліджено постанову заступника начальника слідчого відділення ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 04 липня 2025 року про закриття кримінального та встановлено, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не дослідивши всіх обставин та не виконавши всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення.

Із урахуванням встановлених вище обставин, слідчий суддя вважає, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин, встановлених ним у кримінальному провадженні.

Закриваючи кримінальне провадження, слідчим не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що вказує на неповне з`ясування обставин кримінального провадження, внаслідок чого постанова про закриття кримінального провадження не може визнаватись законною та обґрунтованою. Зокрема, не допитано свідків, в тому числі директора ТОВ «Немирів Нафтобаза», щодо обставин зазначеного скаржником правопорушення, не перевірено наявність чи відсутність у вказаного товариства нафтопродуктів переданих скаржником, не проведено інвентаризацію матеріальних цінностей, тощо.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи вищевикладене, із урахуванням встановлених при розгляді скарги обставин, слідчий суддя вважає, що постанова заступника начальника СВ ВП № 5 Вінницького РУП про закриття кримінального провадження є передчасною і такою, що суперечить вимогам ст. 9 КПК України, прийнята без дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 9, 283, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 04.07.2025 року.

Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «ПЕТРОЛ-МАРКЕТ-ГРУП» на постанову слідчого ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про закриття кримінального провадження № 0000247 від 01.10.2024 року - задовольнити.

Постанову про закриття кримінального провадження від 04.07.2025 № 0000247 внесену до ЄРДР від 01.10.2024 по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1