Провадження № 1-кс/947/6667/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, повторно після усунення недоліків, надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою забезпечення речових доказів на просить накласти арешт на майно, яке вилучене під час огляду ділянка місцевості, яка розташована на околиці лісосмуги вздовж вул. Донченка в м. Одесі з координатами 46.3739651, 30.7181013.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, організована група осіб організувала канал контрабандного переміщення наркотичних засобів в особливо великих розмірах через державний кордон України до країн Європейського Союзу.

Крім того, 09.05.2025 в 00:56 хв. за адресою: м. Одеса, 2-ий Локомотивний провулок, 30 затримано громадянина Туреччини, який мав при собі 15 брикетів з наркотичною речовиною - героїн, яку зберігав з метою збуту.

В ході досудового розслідування 09.05.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за національністю турок, громадянина Туреччини, не жонатий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

08.05.2025 був проведений огляд місця події, а саме ділянка місцевості, яка розташована на околиці лісосмуги вздовж вул. Донченка в м. Одесі з координатами 46.3739651, 30.7181013, в ході якого виявлені та вилучені: експрес тест «Whait Heroin Identification», який запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № PSP 1180347; експрес тест «Drug Kit», який запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № PSP 1180344; згорток, з якого брався експрес тест, який запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № KIV 3109947; 8 (вісім) згортків, які запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № WAR 1750612; 6 (шість) згортків, які запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № WAR 1750613.

09.05.2025 слідчим у даному кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вищевказаного вилученого майна речовим доказом

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В даному випадку, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбаченених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.ч. 10,11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим за погодженням прокурора у клопотанні доведено, що майно, вилучене під час огляду ділянка місцевості, яка розташована на околиці лісосмуги вздовж вул. Донченка в м. Одесі з координатами 46.3739651, 30.7181013, є речовими доказами у кримінальному провадженні, і на теперішній час з метою їх збереження є необхідність в їх арешті, оскільки можуть містити на собі сліди кримінального правопорушення.

На думку слідчого судді без отримання вказаних речових доказів неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень, та встановити всіх осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Метою та підставою накладення арешту на вилучене майно є забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості відчуження, знищення, псування, перетворення.

Зважаючи на зазначене вище, слідчий суддя приходить висновку, що слідчим за погодженням прокурора в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст.. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000155 від 21.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт, на майно, яке вилучене під час огляду ділянка місцевості, яка розташована на околиці лісосмуги вздовж вул. Донченка в м. Одесі з координатами 46.3739651, 30.7181013, а саме на:

- експрес тест «Whait Heroin Identification», який запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № PSP 1180347;

- експрес тест «Drug Kit», який запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № PSP 1180344;

- згорток, з якого брався експрес тест, який запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № KIV 3109947;

- 8 (вісім) згортків, які запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № WAR 1750612;

- 6 (шість) згортків, які запакований в спеціальний сейф пакет НПУ № WAR 1750613.

Виконання ухвали покласти на прокурора старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1