Справа № 615/2326/25
Провадження № 1-кп/615/150/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження № 0000142 від 19.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, працюючого на посаді заправника АЗС «Маркет», який є особою з інвалідністю ІІІ групи, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Епізод 1.

19 серпня 2025 року приблизно о 19 год 10 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходився разом і з матір?ю ОСОБА_5 , на яку відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашнього насильства», поширюється сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашнього насильству, на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході спілкування між останніми виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, на що у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , котра в цей час знаходилась в положенні сидячи на лавочці, тримаючи у правій руці пляшку з-під горілки, кинув нею, в область внутрішньої ділянки правого стегна ОСОБА_5 , на що пляшка відскочила в область низу живота зліва.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта № 12-14/61-Важ/25 від 20 серпня 2025 року на тілі ОСОБА_5 , встановлені наступні тілесні ушкодження: синці на внутрішній поверхні середньої третини правого стегна та на передній стінці живота в нижній третині ліворуч.

Вищевказані тілесні ушкодження утворились від локальної дії предмету (предметів), в момент спричинення ушкоджень котрий діяв як тупий твердий за механізмом удару, та або здавлення, індивідуальні особливості поверхні, що травмує якого в ушкодженнях не відобразились.

За ступенем тяжкості вищезазначені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликали незначні скороминущі наслідки не більше 6-ти днів, згідно п.п. 2.3.5. а., 2.3.2.б. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Епізод 2.

19 серпня 2025 року приблизно о 19 год 10 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходився разом з батьком ОСОБА_6 , на якого відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашнього насильства», поширюється сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашнього насильству, на території домоволодінні, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході спілкування між останніми виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, на що у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , котрий в цей час знаходився в положенні сидячи на лавочці, вихватив у останнього палицю для ходьби та тримаючи її у правій руці, заподіяв йому один удар палицею в область лівої кисті руки ОСОБА_6 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 , згідно висновку експерта № 12-14/62-Важ/25 від 20 серпня 2025 року на тілі ОСОБА_6 , встановлено наступне тілесне ушкодження: синець на тильній поверхні лівої кисті.

Вищевказане тілесне ушкодження утворились від локальної дії предмету, в момент спричинення ушкоджень котрий діяв як тупий твердий за механізмом удару, та/або здавлення, індивідуальні особливості поверхні, що травмує якого в ушкодженні не відобразились.

За ступенем тяжкості вищезазначене тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що викликало незначні скороминущі наслідки не більше 6-ти днів, згідно п.п. 2.3.5.а., 2.3.2.б. «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, а також правову кваліфікацію не оспорює, щиру розкаюється.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 19 серпня 2025 року орієнтовно о 19 год 00 хв він перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . З ним також перебували його батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , які також мешкають за вказаною адресою. Між ним та його батьками, які у цей момент сиділи на лавочці, виникла сварка, під час якої він тримаючи у правій руці пляшку з-під горілки, кинув нею, в область внутрішньої ділянки правого стегна матері, на що пляшка відскочила в область низу живота зліва. У подальшому він вихватив у батька палицю для ходьби та тримаючи її у правій руці, заподіяв йому один удар палицею в область лівої кисті руки.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви, у яких просять проводити судовий розгляд кримінального провадження без їх участі. Також, в заявах зазначають, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

На підставі вимог ст. 325 КПК України, за погодженням із учасниками судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Враховуючи той факт, що обвинувачений визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо процесуальних витрат, речових доказів, а також матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які кваліфікуються судом:

- по епізоду 1 за цим вироком за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження;

- по епізоду 2 за цим вироком за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження;

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має базову середню освіту, офіційно працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, неодружений, за місцем мешкання характеризується позитивно, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, яке полягає у повному визнанні своєї вини обвинуваченим, осуду своїх дій, розуміння наслідків своїх дій, активне сприяння розкриттю злочину, про що також зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах санкції за ч. 1 ст. 125 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1