Справа № 202/516/25
Провадження № 1-кс/202/4350/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра, дистанційно в режимі відеоконференції, клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000126 від 15.10.2024, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Горлівка, Донецької області, яка не заміжня, малолітніх та неповнолітніх осіб на утриманні не має, в силу ст. 89 КК України не судимій, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого захисник посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000126, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 366, ст. 336, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України. 05 травня 2025 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 484 480 гривень 00 копійок. 15 травня 2025 року Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду при розгляді апеляційної скарги прокурора відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 постановила, що апеляційну скаргу прокурора задовільнити та ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , відносно запобіжного заходу ОСОБА_4 - скасувати. Та постановити нову ухвалу якою обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком до 28 червня 2025 року, без визначення розміру застави. У матеріалах справи відсутні відомості про ухилення ОСОБА_4 , від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, вона не перешкоджала встановленню істини у справі, яка розслідувалась. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час відсутні. Доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не мається, як і підстав обґрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі, які давно зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення. ОСОБА_4 , не має наміру переховуватися від слідства та суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченої немає можливості, скоювати нові злочин остання не збирається. ОСОБА_4 , налаштована співпрацювати зі слідством та у правовий спосіб доводити свою непричетність до кримінальних правопорушень в яких її звинувачують.

Вважаю, що застосування домашнього арешту з 21.00 до 06.00 часу доби з електронним засобом контролю до ОСОБА_4 , буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зав`язків, наявність судимості.

З урахуванням того, що відсутні дані про те, що ОСОБА_4 , може ухилятись від слідства та суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Обираючи відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , раніше судима, має постійне місце проживання, перебуває в шлюбі, має постійне місце роботи, позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки. За таких обставин, вважаю за можливе змінити запобіжний захід ОСОБА_4 , із тримання під вартою на домашній арешт з 21.00 до 06.00 часу доби з

електронним засобом контролю.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченої, вважаю за можливе змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з 21.00 до 06.00 часу доби з електронним засобом контролю строком на 2 місяці.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_5 клопотання підтримав та вказав, що на даний час суттєво змінилися обставини, порівняно з тими, які існували та були встановлені слідчим суддею під час винесення ухвали від 15.05.2025 року, а саме: у матеріалах справи відсутні докази ухилення ОСОБА_4 від слідства чи суду, а також будь-які дії з її боку, що перешкоджали встановленню істини. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час не підтверджуються, як і підстави вважати, що вона може тиснути на свідків або знищити докази. ОСОБА_4 має постійне місце проживання, роботу, перебуває в шлюбі, раніше судима, позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки. Намірів переховуватися або вчиняти нові злочини не має, готова співпрацювати зі слідством і доводити свою невинуватість у законний спосіб. З огляду на відсутність підстав для утримання під вартою, вважає за можливе змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт з 21:00 до 06:00 з використанням електронного засобу контролю, що буде достатнім та ефективним для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила позицію захисника та просила задовольнити клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні факт того вказані у клопотанні обставини є такими, що не розглядалися слідчим суддею під час винесення ухвали від 06.12.2024 року й відповідно вони є новими не оспорив, а тому не вбачав підстав задля застосування слідчим суддею положень ч. 5 ст. 206 КПК України та залишення без розгляду даного клопотання. Проти задоволення вимог клопотання заперечував, зазначивши, що вони є необгрунтованими. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваної та його захисника, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою, про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід, про звільнення особи з-під варти у випадку, передбаченому частиною третьою статті 206 цього Кодексу, або у випадку закінчення строку дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою підозрюваний, обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Вищевикладене, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

В судовому засіданні встановлено, що подане захисником клопотання відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.200 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя не вбачає підстав для залишення даного клопотання без розгляду на підставі ч. 5 ст. 202 КПК України, з урахуванням позиції прокурора, оскільки у клопотанні про зміну запобіжного заходу зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, що не оспорено прокурором у судовому засіданні.

Ухвалою Дніпровського районного суду від 15.05.2025 року ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 05 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу скасовано та постановлено нову ухвалу, якою обрано запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком до 28 червня 2025 року, без визначення розміру застави.

При цьому, як встановлено слідчим суддею, під час застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України, наявність ряду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Аналіз тексту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 15.05.2025 року свідчить про те, що ним перевірялися законність та обґрунтованість висновків слідчого судді викладені в ухвалі від 05.05.2025 відповідно до обставин які були ним встановлені та існували станом на 05.05.2025. Обставини вказані в клопотанні про зміну запобіжного заходу а саме: міцні соціальні зв`язки підозрюваної, її позитивні характеристи, та обставина, що підозрювана співпрацює зі слідством, виходячи з аналізу тексту ухвали Дніпровського апеляційного суду предметом оцінки не були.

Відповідно при розгляді даного клопотання слідчому судді необхідно впевнитися у існуванні вказаних фактичних обставин та провести їх оцінку на предмет відповідності їх вимогам Закону, які стосуються порядку зміни запобіжного заходу.

Під час вирішення питання про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваної, судом було встановлено, що сторона захисту надала докази, які свідчать про наявність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики за місцем проживання та роботи, а також її належну процесуальну поведінку, зокрема активну співпрацю зі слідством.

Водночас, з аналізу ухвали Дніпровського апеляційного суду вбачається, що зазначені обставини не стали предметом повної та об`єктивної оцінки. Вказані фактори є юридично значущими при визначенні обґрунтованості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та оцінці доцільності обрання або продовження запобіжного заходу, що пов`язаний з обмеженням прав і свобод особи.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне врахувати вищевказані обставини як такі, що можуть істотно вплинути на обґрунтованість застосування обмежувального заходу, у контексті дотримання принципів необхідності, пропорційності та забезпечення прав людини.

Вказані фактичні дані не оспорені прокурором.

Вказані встановлені слідчим суддею фактичні обставини у своїй сукупності свідчать про суттєве зменшення ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленої слідчого судді, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування, можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, слідчим суддею в судовому засіданні встановлено, що на час розгляду клопотання суттєво зменшилися або взагалі перестали існувати ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду суттєво зменшився, оскільки, як встановлено слідчим суддею та не оспорюється учасниками провадження, специфікою даного кримінального провадження є те, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_4 , вчинені групою осіб, тоді як ОСОБА_4 не є керівником злочинної групи. При цьому у відношенні інших співучасників злочинів обрано запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, а на момент розгляду даного клопотання даних щодо неналежної процесуальної поведінки інших співучасників інкримінованих злочинів слідчому судді не надано. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, а також приймаючи до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваної, слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суттєво зменшився.

Крім того, ОСОБА_4 є медичним працівником та відповідно військовозобов`язаною особою, що з урахуванням існуючих на даний час вимог Закону про мобілізацію, зокрема, обмежень щодо військовозобов`язаних за кордон та пересування територією України також наявно свідчить про малоймовірність фізичної можливості перетину ОСОБА_4 державного кордону України з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, що знову ж таки свідчить поро мінімальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України станом на момент розгляду даного клопотання також суттєво зменшився та є практично малоймовірним, оскільки, як встановлено слідчим суддею, письмові докази по справі медична документація та електронні картки знаходяться в розпорядженні органу досудового розслідування, при цьому ОСОБА_6 не має фізичного доступу до автоматизованої системи та електронних карток. Таким чином, вказані обставини в сукупності значно мінімізують вказаний ризик.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, також станом на момент розгляду даного клопотання є мінімальним. Це обумовлено тим, що ОСОБА_4 не перебуває у службових або інших відносинах підпорядкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а також не обіймає жодної посадової чи організаційної ролі, яка могла б дозволити їй впливати на інших учасників кримінального процесу. Крім того, слідчому судді не надано доказів або даних, які б свідчили про наявність особистих або неформальних зв`язків ОСОБА_4 з іншими підозрюваними. Не встановлено фактів вчинення дій, які б могли свідчити про спроби узгодження показань, тиску на свідків або перешкоджання встановленню істини у справі. Таким чином, сукупність об`єктивних обставин свідчить про відсутність реального впливу ОСОБА_4 на інших учасників кримінального провадження. Слідчий суддя приходить до висновку, що вказаний ризик є не лише мінімальним, але й за своєю суттю декларативним, та не обґрунтовує необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу.

При вирішенні питання щодо заявленого клопотання, слідчий суддя також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.3 ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії» ). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства ( суду ) можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів ( рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).

В рішенні «Тодоров проти України» ЄСПЛ зазначив, що для продовження тримання особи під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Так, однією із підстав порушення п. 1 ст. 5 Конвенції у справі «Барило проти України» (рішення ЄСПЛ від 16.05.2013) стало те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання (третя група інвалідності), у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Також, слідчий суддя приймає до уваги позитивні характеристики підозрюваної, а також те, що остання працює, раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки.

Вказані об`єктивно існуючі та встановлені слідчим суддею фактичні обставини приводять слідчого суддю до висновку, що існуючий запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , станом на момент розгляду даного клопотання є занадто суворим й досягнення мети застосування запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України можливе шляхом зміни вказаного запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки ризики, передбачені п.п. 1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, на час розгляду даного клопотання зменшилися.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що стороною захисту доведено необхідність зміни запобіжного заходу, а прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваної, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином, вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу на який необхідно змінити запобіжний у виді тримання під вартою, виходячи з даних про вік та стану його здоров`я, міцності його соціальних зв`язків, наявністю постійного місця проживання, наявнісь місця роботи, відсутністю судимостей, відсутність ризику летальності, слідчий суддя вважає, що доцільним, об`єктивним, відповідним обставинам даного кримінального провадження та таким, що досягне мети застосування запобіжного заходу зокрема ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, буде зміна підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, строком на 17 (сімнадцять) днів до 28 червня 2025 року включно. З покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - не залишати у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. житло за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Щодо порядку оскарження даної ухвали, слідчий суддя зазначає, що стаття 309 КПК України передбачає вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, можливість оскарження ухвали слідчого судді про зміну запобіжного заходу до вказаного переліку не належить.

Таким чином дана ухвала оскарженню не підлягає.

Така позиція узгоджується з усталеною практикою Дніпровського апеляційного суду, яка викладена в ухвалі від 23.11.2022 року (справа Провадження № 11-с/803/2030/22, Справа № 202/9352/22).

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням засобів електронного контролю, який полягає в забороні підозрюваній залишати житло у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, строком на 17 (сімнадцять) днів до 28 червня 2025 року включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваній ОСОБА_4 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування, прокурора, та/або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати у період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. житло за адресою: АДРЕСА_2 , окрім випадків необхідної евакуації чи з метою запобігання загрози життю чи здоров`ю або у випадку перебування на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні у медичних закладах та пов`язаних із вказаним лікуванням пересувань.

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді діє в межах строку досудового розслідування до 26.06.2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП у Дніпропетровській області за зареєстрованим місцем проживання підозрюваної, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваної ОСОБА_4 під час дії відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1