Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

24 червня 2025 року селище Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні на підготовчому провадженні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Миропіль Романівського району Житомирської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, працюючий на посаді різальника паперу ТOB «Понінківська картонно-паперова фабрика», несудимого,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 310, частиною 2 статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),-

В С Т А Н О В И В :

31 жовтня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, в якій сформульовано обвинувачення та зазначено кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується особа, зокрема зазначено, що ОСОБА_4 з метою реалізації свого протиправного умислу, у достовірно невстановлений слідством день та час - 24 року, діючи з прямим умислом, в порушення вимог Законів України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15 лютого 1995 року, зі змінами, внесеними станом на 23 грудня 2015 року, "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів" від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 23 грудня 2015 року, та Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року "Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" та зловживаючи ними, своїми руками на присадибній земельній ділянці домогосподарства у якому проживає, а саме в АДРЕСА_1 , посіяв та вирощував рослини конопель для власних потреб, без мети збуту.

21 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку працівниками відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та з вилучено п`ятсот тридцять одну рослину, які згідно висновку експерта мають анатомо-морфологічні ознаки рослин роду коноплі, є рослинами роду коноплі Cannabis/, містять суміш канабіноїдів (канабінол, тетрагідроканабінол, канабідінол), які він вирощував для власних потреб без мети збуту.

Так, у достовірно невстановлений слідством день та час 2024 року ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел направлений на незаконне зберігання, будучи обізнаним про фізичні властивості рослин коноплі та достовірно знаючи, що рослини коноплі являються наркотичним засобом, зі своєї присадибної ділянки руками вирвав невстановлену слідством кількість рослин конопель, які в подальшому висушив та зберігав для власних треб без мети збуту, таким чином незаконно зберігав наркотичний засіб. Під час вказаного обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено верхівкові частини рослинних стебел зеленого кольору, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 517, 845 г., які він зберігав для власних потреб без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 2 статті 310 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному посіві рослин конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, та за частиною 2 статті 309 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному виробництві, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 2 статті 310 та частиною 2 статті 309 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме за частиною 2 статті 310 КК України у виді 3 років позбавлення волі та за частиною 2 статті 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Сторонами також узгоджено, що з урахуванням положень частини 1 статті 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень) сторони угоди вважають за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі положень статей 75,76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про винуватість суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 310 та частиною 2 статті 309 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останнього без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, визначивши іспитовий строк в 1 рік та поклавши на нього обов`язки, передбачені частинами 1, 3 статті 76 КК України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 35019,60 грн.

Долю речових доказів після набрання вироком законної сили слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Арешт, що накладений на речові докази, з урахуванням положень статті 174 КПК України підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 174, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2024 року, укладену між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 310 та частиною 2 статті 309 КК України, за якими призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за частиною 2 статті 310 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за частиною 2 статті 309 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (служби) або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПК НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів кошти в сумі 35019 (тридцять п`ять тисяч дев`ятнадцять) грн. 60 коп.

Після набрання вироком законної сили визнані у кримінальному провадженні №0000082 речовими доказами 531 (п`ятсот тридцять одну) рослину зовні схожих та рослини конопель та фрагменти висушених рослин зовні схожих та рослини конопель, передані на зберігання до ГУНП в Житомирській області знищити.

Арешт на зазначені речові докази, який накладений відповідно до ухвали слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2024 року - скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1