Справа №: 671/1304/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиську Хмельницької області кримінальне провадження №0000045 від 01.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Молотків Лановецького району Тернопільської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого у ТОВ «Агробізнес» пекарем, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» №389-УІП від 12 травня 2015 року та відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Указом Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року оголошено загальну мобілізацію, в тому числі і на території Хмельницької області.

Згідно з вимогами ч. З ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в повістках.

ОСОБА_6 , 18 січня 2024 року відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25 березня 1992 року, будучи військовозобов`язаним, з метою постановки на військовий облік прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому, 18 січня 2024 року ОСОБА_6 , який прибув до вищевказаної установи, був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , для проходження обстеження та медичного огляду, де пройшов військово-лікарську комісію, за результатами проходження якої відповідно до довідки № 14/6 від 18 січня 2024 року визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.

Встановивши відсутність обставин, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року, які надавали б ОСОБА_6 право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, військовослужбовцем сьомого відділу ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 19 січня 2024 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 було запропоновано отримати повістку на відправку та роз`яснено її зміст, а саме необхідність прибуття 20 січня 2024 року о 07 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини та проходження військової служби під час мобілізації, а також повідомлено про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації.

Після того, як ОСОБА_6 було запропоновано отримати повістку для відправки та з`явитись 20 січня 2024 року о 07 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого відправлення до військової частини та проходження військової служби під час мобілізації, останній без поважної причини відмовився від її отримання та діючи умисно, не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних причин, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХП від 25 березня 1992 року, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21 жовтня 1993 року та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №7113 від 03 березня 2022 року, не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_2 , о 07 год. 00 хв. 20 січня 2024 року, тим самим ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Пояснив, що 18 січня 2024 року вранці був примусово доставлений невідомими особами в формі до приміщення ТЦК в м. Волочиську, де його примушували отримати повістку. Від отримання повістки він відмовився, просив дати йому тиждень часу, так як живе один і йому треба владнати особисті справи, але йому в грубій формі відмовили. Представник поліції, який приїхав за його викликом, встановив особу ОСОБА_6 , але заяву про викрадення людини не прийняв, на пояснення уваги не звертав. У цей же день його відвезли в м. Хмельницький для проходження ВЛК, за результатами проходження якої він був визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби, хоча має численні хвороби та погано чує. Після повернення до м. Волочиська йому знову намагалися примусово вручити повістку на 20 січня на 07 год.00 хв., але від отримання повістки він відмовився. 20 січня 2024 року до відділу ТЦК в м. Волочиську не з`явився, тому що боявся за своє життя, про причини неявки співробітників ТЦК не повідомив. Розуміє, що вчинив незаконно, розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Свідок ОСОБА_7 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_5 , в судовому засіданні пояснив, що в січні 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , який не мав підстав для відстрочки та за висновком ВЛК був визнаний придатним до військової служби, було запропоновано отримати повістку на відправку до військової частини та роз`яснено її зміст, але він отримати та підписати повістку відмовився. Повістку зачитали вголос. ОСОБА_6 пішов додому та 20 січня 2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не прибув.

Свідок ОСОБА_8 , військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_5 , в судовому засіданні пояснив, що 19 січня 2024 року після проходження ВЛК ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Від отримання повістки ОСОБА_6 відмовився у присутності свідка, мотивуючи відмову небажанням проходити військову службу. Після цього співробітниками РТЦК та СП було складено акт про відмову від проходження військової служби.

Винуватість ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 20.01.2024 №7/264 про скоєння солдатом запасу ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України (а.с.65-66);

- розпискою та повісткою на ім`я ОСОБА_6 з інформацією про необхідність з`явитися о 07 год. 00 хв. 20.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 та відміткою про відмову від підпису повістки (а.с.67);

- актом про відмову від отримання повістки від 19.01.2024 №7/206, зі змісту якого вбачається, що 19.04.2024 в 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 військовозобов`язаний ОСОБА_6 відмовився отримувати повістку про прибуття на 07 год. 00 хв. 20.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 для формування команди НОМЕР_1 по причині особистого небажання. Військовозобов`язаному ОСОБА_6 доведено зміст повістки та вимоги законодавства України щодо відповідальності за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації (а.с. 68);

- рапортом старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 від 20.01.2024 про відмову солдата запасу ОСОБА_6 від підпису та отримання повістки на 07 год. 00 хв. 20.01.2024 та його неявку у вказаний в повістці термін (а.с.69);

- обліковими картками до військового квитка військовозобов`язаного ОСОБА_6 , відповідно до яких він є придатним до військової служби та підлягає призову на військову службу під час мобілізації (а.с.70, 71, 80);

- картками обстеження та медичного огляду від 18.01.2024 та довідкою військово-лікарської комісії №14/6 від 18.01.2024, відповідно до яких ОСОБА_6 на підставі ст. 52-г графи ІІ Розкладу хвороб визнано придатним до військової служби (а.с.72,73, 81,82);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.02.2024, в якому відображено, що 13.02.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 було оглянуто та вилучено облікову картку ОСОБА_6 , довідку ВЛК ОСОБА_6 , картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_6 (а.с.76-79);

- витягом із книги протоколів засідань Волочиської районної призовної комісії Хмельницької області, з якого вбачається, що протоколом №6 від 10.10.2010 року ОСОБА_6 визнаний придатним до військової служби та переданий в запас 2-ї категорії по досягненню 25-річного віку (а.с.83);

- листом КНП «Хмельницький обласний центр екстреної медицини катастроф» Хмельницької обласної ради від 15.02.2024 №376, з якого вбачається, що в період з 19.01.2024 по 01.02.2024 до ОСОБА_6 виїзду бригади екстреної медичної допомоги не зафіксовано (а.с.89);

- листом КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня» Волочиської міської ради від 11.06.2024 №975, відповідно до якого ОСОБА_6 з 19.01.2024 по теперішній час на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с.91);

- листом КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради від 17.06.2024 №01/07/1143, згідно якого ОСОБА_6 з 19.01.2024 по теперішній час по медичну допомогу не звертався (а.с.93).

Наведені вище письмові докази та показання свідків повністю узгоджуються між собою та підтверджують вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Доводи обвинуваченого про те, що його незаконно утримували в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчиняли відносно нього незаконні дії та били, спростовуються даними рапорту ст. інспектора-чергового ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, з якого вбачається, що при прибутті на місце події поліцейським було встановлено, що ОСОБА_6 роз`яснено норми чинного законодавства та закону про мобілізацію, проведено профілактичну бесіду, повідомлення подальшого розгляду не потребує.

З повідомлення КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня» Волочиської міської ради від 07.02.2024 №186, наданого на запит слідчого СВ ВП №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, вбачається, що ОСОБА_6 19.01.2024 звертався за медичною допомогою до лікарів: травматолога, невропатолога та отоларинголога з попередньою підозрою на забій головного мозку. Медичну карту амбулаторного хворого пацієнт забрав на руки (а.с.87);

Разом з тим, жодних доказів того, що вказаними лікарями у ОСОБА_6 були виявлені будь-які тілесні ушкодження, стороною захисту суду не надано.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 було проведено перевірки звернень ОСОБА_6 з приводу неправомірних дій співробітників ТЦК та СП в АДРЕСА_2 та встановлено, що факти, зазначені у його зверненнях, підтвердження не знайшли (а.с. 96, 97-98, 99).

Отже, оцінюючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він відмовився отримання повістки тому, що співробітники ІНФОРМАЦІЯ_9 застосовували щодо нього заходи примусу, суд дійшов висновку, що вони не відповідають дійсності та розцінює їх як обраний підсудним засіб захисту, спрямований на намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, зокрема те, що воно має бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таке покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Вчинений військовозобов`язаним злочин, передбачений ст.336 КК України, представляє значну суспільну небезпечність, бо він умисно проігнорував конституційний обов`язок по захисту Батьківщини, тому звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя та безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації.

Суд також наголошує, що відмова від захисту Батьківщини може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, та в умовах воєнного стану є неприпустимою. Тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, як того вимагають положення ч.1 ст.1 та ч.2 ст.50 КК України.

Беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді реального позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст.336 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити покарання - три роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Волочиському районному суді Хмельницької області.

Суддя ОСОБА_1