Справа № 522/7159/24
Провадження по справі № 1-кп/522/277/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси № 108 начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого він призначеного покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця н.п. Підгайчики, Золочівського району, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, згідно вироку суду постійного місця реєстрації та проживання в м. Одесі не має, фактично проживаючого на пляжі «Отрада», є безпритульною особою (посвідчення № НОМЕР_1 ), який засуджений 17.05.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, -

за участю:

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання начальника Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання за вироком, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння, стосовно ОСОБА_4 , засудженого вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

В судовому засіданні представник органу пробації підтримала подання та просила суд його задовольнити.

Засуджений підтримав подання та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали подання, приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Так судом встановлено, що ОСОБА_4 з 30.07.2024 року перебуває на обліку Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-ІХ (далі Закон).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1, частини 3 статті 5 Кримінального кодексу України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише у тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у випадках, передбачених ч.2 ст.74 КК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачені п.13 ч.1 ст.537 КПК України подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 30.07.2024 року перебуває на обліку Приморського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

На час, до якого відноситься вчинене засудженим ОСОБА_4 діяння, положення ч. 1 ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» №1449-VI від 04.06.2009 (далі - Закон України №1449-VI від 04.06.2009), згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст.51КУпАП в редакції Закону України № 1449-VI від 04.06.2009).

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Положеннями ст.185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції. Зокрема, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 2 ст. 4 КК України).

Згідно із ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна, вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно щодо часу, до якого відносять вчинення ОСОБА_4 діяння згідно вироку Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2024 року, станом на час вчинення кримінального правопорушення 27.03.2024 року, із врахуванням зазначених змін, поріг кримінальної відповідальності за таємне викрадення чужого майна настає за крадіжку вартістю понад 3028, 00 грн.

Як вбачається із зазначеного вироку, вартість майна, у здійсненні крадіжки якого обвинувачується ОСОБА_4 становить 2000 грн. 00 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на час вчинення правопорушення.

Таким чином, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Крім того, станом на час розгляду подання відсутня ухвала суду стосовно ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, тому вирішення питання в порядку ч. 2 ст. 74 КК України має більш сприятливі правові наслідки для засудженого.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що подання представника органу пробації є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню та засуджений ОСОБА_4 , на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, підлягає звільненню від призначеного покарання вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.03.2024 року, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 372, 376, 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого він призначеного покарання, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння стосовно ОСОБА_4 , засудженого 17.05.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця н.п. Підгайчики, Золочівського району, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2024 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_6