Справа № 755/7342/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0000352 від 17.04.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянку України, із середньою освітою, офіційно працюючої, не заміжньої, без місця реєстрації проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 будучи засудженою 16.01.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на шлях виправлення не стала, та протягом року після засудження вчинила ті самі дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

Так, 17.04.2025 року, приблизно о 12:30, ОСОБА_3 , перебувала за адресою: м Київ, вул. Шалетт, в парковій зоні, де на землі, побачила прозору пластикову колбу, в середині якої кристалоподібна речовина білого кольору.

Будучи особою, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, ОСОБА_3 , припустила, що у вказаній колбі, може знаходитись заборонена в обігу речовина, та в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини для власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, ОСОБА_3 , знайдену нею таким чином психотропну речовину, обіг якого обмежено - PVP, що знаходилась в колбі, помістила до лівої зовнішньої кишені штанів, в які була одягнена, тим самим вчинила незаконне придбання психотропної речовини для власного вживання, після чого почала незаконно зберігати при собі, для власного вживання без мети збуту, та направилась далі по вул. Шалетт.

У цей же день, тобто 17.04.2025 року, приблизно о 13:08, за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, 5, співробітниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві була затримана ОСОБА_3 . У подальшому на місце було викликано слідчо-оперативну групу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, та в період часу з 13:33 до 13:37 17.04.2025 року, під час проведення обшуку затриманої особи - ОСОБА_3 , у останньої, в присутності двох понятих, вилучено з зовнішньої лівої кишені штанів, в які вона була вдягнута, прозору колбу з кристалоподібною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,652 г., яку ОСОБА_3 , незаконно придбала та зберігала для власного вживання, без мети збуту.

PVP, згідно зі «Списком № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено «Таблиці І», Переліку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно Переліку розмірів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2000 року № 188, PVP, масою від 0,15 г. є невеликим розміром, від 0.15 г. до 1,5 г. - великим розміром, а від 1,5 г. і більше - особливо великим розміром.

Так, допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнала у повному обсязі та пояснила суду, що їй зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, вона погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і її заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачена показала, що дійсно, 17.04.2025 року приблизно в обід за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, вона знайшла побачила прозору пластикову колбу, всередині якої знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено - PVP, та помістила її до кишені своїх штанів. 17.04.2025 року приблизно о 13:08 вона була зупинена працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Шалетт, 5, на їх запитання вона зізналася, що у неї є заборонені речовини, тому працівниками поліції було проведено обшук та у неї було виявлено та вилучено психотропну речовину, яку вона придбала та зберігала для власного вжитку. Зокрема показала, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення нею кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Зазначила, що 16.01.2025 року була засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, стала на пробаційний нагляд. У скоєному щиро каялася, більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення, готова понести покарання відповідно до діючого законодавства. Крім того, зазначила, що вживає психотропні речовини, на обліку у лікаря знаходиться з 2023 року, отримує замісну терапію по метадону. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

Винуватість ОСОБА_3 , яка не оспорювала фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути обрано необхідне та достатнє для її виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; відсутність завданої шкоди; дані про її особу, а саме: має постійне місце проживання в м. Києві, задовільний стан здоров`я, спосіб життя (раніше судима, працює офіційно, на утриманні осіб не має, діти знаходяться під опікою у бабусі); на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; пом`якшуючу обставину; відношення обвинуваченої до вчиненого (вину визнає, кається у вчиненому, обіцяє протиправних дій більше не вчиняти, готова понести покарання відповідно до законодавства України); позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання - у виді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 71 КК України, прокурор просила призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, думку сторони захисту - обвинувачена просила призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 реальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України, ураховуючи її засудження за вироком суду від 16.01.2025 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2025 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 року пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України суд не вбачає.

У підсумку дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2025 року, до покарання за даним вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту її фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-25/24261-НЗПРАП від 22.04.2025 року у сумі 3565 грн 60 коп.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: - кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,625 г., яка передана в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, відповідно до квитанції № 024037 від 23.04.2025 року - знищити. Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1