Справа № 595/722/25
Провадження № 1-кп/595/118/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2025 м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 26 березня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порохова Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, пенсіонера, учасника бойових дій, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2025 року поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Бучач) старший сержант поліції ОСОБА_5 спільно із поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Бучач) сержантом поліції ОСОБА_6 перебували у складі добового наряду СРЗТП з 08:00 год. 25 березня 2025 року по 08:00 год. 26 березня 2021 року, на службовому автомобілі «Рено Дастер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території обслуговування відділення поліції №2 (м. Бучач).

25 березня 2025 року близько 20 годин 20 хвилин, патрулюючи вулицями села Зубрець Чортківського району Тернопільської області, працівники поліції помітили автомобіль марки «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який порушив правила дорожнього руху, а саме водій не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, чим порушив пункт «9.2.б» постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 «Про правила дорожнього руху».

Зупинивши даний транспортний засіб по вулиці Нагірянка в селі Зубрець Чортківського району Тернопільської області та підійшовши до водія, працівники поліції представилися, повідомили про причину зупинки та попросили водія пред`явити документи згідно пункту 2.1 ПДР України, на що водій погодився та надав працівникам поліції посвідчення водія на своє ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Під час спілкування із ОСОБА_4 із ротової порожнини поліцейські відчули запах алкоголю, після чого запитали в останнього, чи вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що не вживав, а тому з метою встановлення ступеня алкогольного сп`яніння ОСОБА_4 було запропоновано на місці пройти огляд із застосуванням приладу газоаналізатора «Драгер 6810», або пройти відповідний огляд в медичному закладі, після чого ОСОБА_4 відмовився проходити огляд на місці зупинки, а також проходити огляд в медичному закладі.

В подальшому працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області повідомлено ОСОБА_4 про те, що відносно нього буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Почувши це, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання працівнику поліції СРПП відділення поліції №2 (м. Бучач) сержанту поліції ОСОБА_6 неправомірної вигоди за не притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 25 березня 2025 року близько 20 години 27 хвилини, перебуваючи по вулиці Нагірянка, села Зубрець Чортківського району Тернопільської області, усвідомлюючи та знаючи про те, що працівник поліції ОСОБА_6 є службовою особою Національної поліції України, діючи умисно, протиправно, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 369 КК України, з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєні адміністративні правопорушення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав поліцейському ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 45 (сорок п`ять) доларів США, а саме купюрами номіналом 20 доларів США (серійний номер: MG 67832018F), номіналом 5 доларів США (серійний номер: ME 46069847А), номіналом 20 доларів США (серійний номер: ME 74880609D), грошовий еквівалент яких станом на 25 березня 2025 року становить 1874 грн. 07 коп., та неправомірну вигоду у сумі 80 (вісімдесят) євро, а саме купюрами номіналом 50 євро (серійний номер: UB ), номіналом 10 євро (серійний номер: NA ), номіналом 10 євро (серійний номер: YA ), номіналом 10 євро (серійний номер: SC ), грошовий еквівалент яких, станом на 25 березня 2025 року становить 3607 грн. 88 коп., за не притягнення його до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення.

Наведені дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання службовим особам неправомірної вигоди, за невчинення службовими особами, в інтересах того хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданого їм службового становища.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю згідно пред`явленого йому обвинувачення. Пояснив, що 25 березня 2025 року близько 20 год. 27 хв. по вул. Нагірянка в с. Зубрець Чортківського району Тернопільської області, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, був зупинений працівниками поліції. Оскільки розгубився та побоювався, щоб його не позбавили прав керування транспортним засобом, надав працівникові поліції ОСОБА_6 грошові кошти, які поклав останньому у кишеню, при цьому працівник поліції повідомляв його по кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди. У вчиненому щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України, - тобто надання службовим особам неправомірної вигоди за не вчинення службовими особами, в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їм службового становища.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, особу винного, те, що він раніше не судимий (вимога ДІАП ГУНП в Тернопільській області № 36522-2025 від 26 березня 2025 року), є ветераном війни - учасником бойових дій (посвідчення серії МВ № 005210, видане 01 квітня 2015 року Головним управлінням Національної гвардії України), є особою з інвалідністю ІІІ групи, інвалідність отримана внаслідок війни (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 , видане 05 жовтня 2022 року Пенсійним фондом України), обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року (справа № 595/434/25) - скасувати.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Суд вважає, що грошові кошти у сумі 45 доларів США та 80 євро були предметом кримінального правопорушення, підстав їх повернення не встановлено, а відтак, з урахуванням вимог ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, слід застосувати до цього майна спеціальну конфіскацію.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 27 березня 2025 року (справа № 595/434/25), - скасувати.

Речовий доказ: DVD-R №CMDR47G-CFMW03-0237M109, ємкістю 4.7 GB, сірого кольору, - залишити при матеріалах кримінального провадження № 0000074.

На підставі ч. 1 ст. 96-1, ч. 1 ст. 96-2 КК України застосовувати заходи кримінально - правового характеру у виді спеціальної конфіскації до грошових коштів у сумі 45 (сорок п`ять) доларів США, а саме купюри: номіналом 20 доларів США (серійний номер: MG 67832018F), номіналом 5 доларів США (серійний номер ME 46069847А), номіналом 20 доларів США (серійний номер: ME 74880609D) та грошові кошти у сумі 80 (вісімдесят) євро, а саме купюри: номіналом 50 євро (серійний номер: UB ), номіналом 10 євро (серійний номер: NA ), номіналом 10 євро (серійний номер: YA ), номіналом 10 євро (серійний номер: SC ), які знаходяться у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів (висновок № СЕ-19/120-25/3950-ДД від 09 квітня 2025 року) в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 коп.

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1