ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/20/22
Номер провадження 1-кп/292/12/25
У Х В А Л А

про привід свідків

10 червня 2025 року селище Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області

головуюча суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому у судовому засіданні Пулинського районного суду Житомирської області в с-щі Пулини в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000393 від 04.09.2021 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя

АДРЕСА_1

- за ч.2 ст.286 КК України

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Пулинського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

У судове засідання, призначене на 12-00 год. 20 травня 2025 року викликалася в якості свідка ОСОБА_8 , яка будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення судового засідання, до суду не з"явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила.

У зв"язку з чим прокурор заявив клопотання про привід свідка ОСОБА_8 у наступне судове засідання, так як, подальший судовий розгляд у її відсутності не можливий.

Ухвалою суду від 20.05.2025 до свідка ОСОБА_8 застосовано привід у судове засідання , призначене на 10-00 год. 10.06.2025 . Виконання приводу доручено ГУНП в Житомирській області.

Окрім того, про судовий розгляд даного кримінального провадження 10.06.2025 о 10-00 год. свідок повідомлена завчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки на її електронну адресу.

Як вбачається з матеріалів справи, за заявами ОСОБА_8 від 02.04.2025 та від 19.05.2025 судом ухвалювались рішення про проведення судових засідань за участі вказаного свідка у режимі відеоконференції: 02.04.2025 та 20.05.2025 .

Також, у заяві від 02.04.2025 свідок повідомила суду дані про місце її фактичного проживання - АДРЕСА_2 , а у заяві від 15.05.2025 зазначила місце реєстрації АДРЕСА_3 та повідомила свою електронну адресу, куди їй було спрямовано виклик про необхідність прибуття на 10-00 год.10.06.2025 до суду для дачі показань.

Однак, у судові засідання на визначений вище час свідок ОСОБА_8 не з"явилася, про причини неявки, суд не повідомила.

З рапорту на ім"я начальника УКР ГУНП в Житомирській області , наданого у судове засідання стороною обвинувачення, ухвалу суду від 20.05.2025 про привід свідка ОСОБА_8 належно не виконано.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання, оскільки подальший судовий розгляд кримінального провадження у відсутності вказаного свідка, є неможливим, застосувати до свідка грошове стягнення та повторний привід.

Представник потерпілого підтримав вказане клопотання.

Сторона захисту з приводу вказаного клопотання покладалася на розсуд суду.

За змістом ч. 1 ст. 327 КПК України суд у разі нез`явлення у судове засідання свідка вживає заходів для забезпечення прибуття його до суду та має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Так, згідно із ч. 1 ст. 139 КПК України, якщо свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду.

Одночасно, будучи згідно з даними реєстру матеріалів досудового розслідування допитаним на досудовому розслідуванні в якості свідка, ОСОБА_8 була обізнананою з правами та обов`язками свідка, а це, зокрема, прибути за викликом до суду (п. 1 ч. 2 ст. 66 КПК України).

Викладене вище дає обґрунтовані підстави суду вважати, що свідок ухиляється від явки до суду. До того ж, і вжиття заходів в межах виконання приводу виявилось безрезультатним.

Належить зазначити, що КПК України, встановлюючи наслідки неприбуття на виклик за наявності підтвердження отримання свідком повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом (ст. 139 КПК України), не регулює порядок кримінального провадження у випадку ухилення свідка від отримання повістки про виклик.

Водночас, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК України).

Зокрема, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки … (ч. 1 ст. 21 КПК України). При цьому, такі строки під час судового провадження забезпечує суд (ч. 2 ст. 28 КПК України), який відповідно до засади диспозитивності вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Перед судом заявлено клопотання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як привід, що згідно з ч. 2 ст. 142 КПК України розглядається негайно. А тому суд зобов`язаний його вирішити, користуючись своїми повноваженнями відповідно до вимог КПК України.

Також, засада безпосередності дослідження показань встановлює, що показання учасників кримінального провадження суд отримує усно; не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом; суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 23 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 97 КПК України суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона: 1) відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу; 2) відмовляється давати показання в судовому засіданні, не підкоряючись вимозі суду дати показання; 3) не прибуває на виклик до суду, а її місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку; 4) перебуває за кордоном та відмовляється давати показання.

КПК України не передбачає правових підстав проведення розшукових заходів щодо свідка, окрім як в рамках виконання ухвали про привід.

При цьому, порядок проведення розшукових заходів в Україні регулюється Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність" № 2135-XII від 18 лютого 1992 року. Відповідно до ст. 6 цього Закону підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від суду. При цьому, такі підстави можуть міститися, зокрема, в ухвалах суду.

Аналіз вищенаведених положень вказує на те, що свідок повинен бути допитаним безпосередньо судом. Однак суд вправі відступити від цієї імперативної вимоги у випадку визнання неможливим його допиту, зокрема, при сукупності таких умов як не прибуття на виклик до суду свідка та не встановлення його місцезнаходження шляхом проведення необхідних заходів розшуку.

А тому, забезпечуючи розумні строки, у випадку неприбуття свідка на виклик, за наявності клопотання учасника кримінального провадження, суд зобов`язаний вжити заходів до встановлення місцезнаходження свідка шляхом забезпечення проведення необхідних заходів розшуку, що стосовно свідка можливе виключно в рамках постановлення ухвали про здійснення приводу.

При цьому, привід є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Водночас, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Так, КПК України не встановлює обмежень щодо застосування приводу відносно ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

Застосування приводу до особи є втручанням у її право на вільне пересування. На переконання суду, потреби кримінального провадження виправдовують таке втручання у права свідка ОСОБА_8 . Оскільки завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

При цьому, такі завдання можуть бути забезпечені тільки шляхом, зокрема, безпосереднього допиту свідка ОСОБА_8 , або встановлення неможливості її допиту тільки після неприбуття на виклик та проведення необхідних заходів розшуку. Свідок викликалася у встановленому КПК України порядку в судове засідання, до нього не прибула. Таким чином, завдання забезпечення безпосереднього допиту свідка судом або встановлення підстав для неможливості зазначеного, а звідси і завдання кримінального провадження можуть бути забезпечені, наразі, шляхом проведення розшукових заходів щодо свідка та її примусового супроводження в судове засідання. Інших процесуальних можливостей досягнення зазначеного КПК України не передбачає.

Враховуючит навещене вище , суд дійшов висновку щодо необхідності застосування повторно приводу до суду свідка ОСОБА_8 .

При цьому, застосування тільки приводу на підставі ухвали суду від 20.05. 2025 року виявилось недієвим. А тому, суд вважає за необхідне накласти на свідка ОСОБА_8 також грошове стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028,0 грн.

Суд зазначає , ОСОБА_8 має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення цьому суду, якщо вважає, що у неї є обґрунтовані доводи щодо зазначеного.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 21, 23, 26, 28, 66, 97, 131, 132, 138-143, 327, 371, 372, 375, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на свідка ОСОБА_8 грошове стягнення у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028,0 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Здійснити привід свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_4 , адреса місця фактичного проживання : АДРЕСА_2 в судове засідання Пулинського районного суду Житомирської області, призначене на 03 липня 2025 року на 10-30 год., яке відбудеться за адресою: Житомирська область, с-ще Пулини, вул.Шевченка,116, зал №1 .

Здійснення приводу свідка ОСОБА_8 доручити ГУНП в Житомирській області, юридична адреса : Старий Бульвар, 5/37 м.Житомир .

Контроль за виконання ухвали суду покласти на прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1