Провадження № 1-кп/947/542/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2025 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в місті Одесі у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000290 від 29.02.2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.209 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Торецьк, Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.190 КК України

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 ,

захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.2 ст.209 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.190 КК України.

22.04.2025 року на адресу Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого.

Своє клопотання адвокат обґрунтовує тим, що ризики, які зазначались прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , на даний час зменшились або взагалі перестали існувати, після внесення застави обвинувачений жодного разу не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки та сумлінно дотримується їх. Також захисник зауважив, що родина його підзахисного на теперішній час перебуває у скрутному матеріальному становищі, так як батько обвинуваченого переніс інфаркт та потребує лікування і подальшої реабілітації, на що необхідні грошові кошти. Так як заставодавцем була матір обвинуваченого ОСОБА_9 , захисник просить повернути внесену заставу останній для можливості забезпечення лікування її чоловіка та змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на особисте зобов`язання.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали зазначене клопотання, просили суд задовольнити його.

Прокурор заперечував проти клопотання, вказавши, що ризики, які зазначались стороною обвинувачення під час обрання та продовження запобіжного заходу не втратили свою актуальність. Крім того, до обвинуваченого було застосовано найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, який був неодноразово продовжений судом до моменту внесення обвинуваченим застави, що свідчить про недостатність застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Вислухавши думку учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п.9 ч.2 ст.131 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою (ч.3 ст.176 КПК України).

За приписами ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Окрім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Ризиком же в контексті кримінального провадження є певна обґрунтована ступінь ймовірності того, що обвинувачений вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01.05.2024 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 6600 (шість тисяч шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 19 984 800 (дев`ятнадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят чотири тисячі вісімсот) гривень, який неодноразово продовжувався слідчим суддею та судом, зокрема.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний та продовжений судом з урахуванням його особи, тяжкістю злочину та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.10.2024 року було частково задоволено клопотання сторони захисту, скасовано ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 23.08.2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 та постановлено нову ухвалу, якою було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень з покладеними на обвинуваченого обов`язками у разі її внесення.

Матір`ю обвинуваченого ОСОБА_9 , 02.10.2024 року було внесено заставу у визначеному судом розмірі та ОСОБА_3 було звільнено з-під варти.

Так, згідно ч.ч.1-2 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно вимог ст.182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти з зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Відповідно до вимог ч.11 ст.182 КПК України, п.8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.2 ст.331 КПК України).

Суд вважає, що на теперішній час стороною захисту обґрунтовано доведено, що ризики, які вказувались у клопотання про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , значно зменшились, останній виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та характеризується сумлінною поведінкою, що обумовлюється його правосвідомістю.

Разом з тим, стороною обвинувачення під час судового розгляду не спростовано доводи захисника ОСОБА_6 та не надано докази щодо існування ризиків для кримінального провадження, які унеможливлюють зміну запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким згідно ст.12 КК України. Також суд враховує, що у ОСОБА_3 є постійне місце проживання, за яким він позитивно характеризується, до кримінальної відповідальності притягується вперше, а також стан здоров`я батька обвинуваченого, який потребує постійного лікування та реабілітації, на що потрібні відповідні кошти.

Відомості про те, що ОСОБА_3 порушував обов`язки, які були покладені на нього судом, в матеріалах справи відсутні. Прокурор не надав доказів про наявність повідомлення про підозру у вчиненні обвинуваченому іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, відповідно до якої при розгляді клопотання про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, суд вважає, що стороною захисту обґрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки суттєво зменшилися ризики, передбаченіст.177 КПК України, що існували раніше.

З урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за можливе змінити йому запобіжний захід на домашній арешт у нічний період доби, без застосування електронного засобу контролю, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які, на переконання суду в повному обсязі забезпечать виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.10.2024 року відносно ОСОБА_3 було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень з покладеними на обвинуваченого обов`язками у разі її внесення, яка внесена заставодавцем ОСОБА_9 на рахунок Одеського апеляційного суду, що підтверджено квитанцією (код №9356-2583-4255-0977) від 02.10.2024 року.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Внесена заставодавцем застава в дохід держави не зверталась, а тому суд вважає за необхідне повернути заставу заставодавцю.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 201, 309, 369, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень на домашній арешт, з забороною залишати житло у нічний час доби за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 23:00 год. вечора до 06:00 год. ранку, на строк два місяці до 23.06.2025 року.

Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:за першою вимогою прибувати до суду;не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування з іншими учасниками кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Внесену заставодавцем ОСОБА_9 , заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, відповідно до ухвали Одеського апеляційного суду від 02.10.2024 року, повернути заставодавцю на її особистий банківський рахунок НОМЕР_1 , РНКОПП НОМЕР_2 в 5 (п`ятиденний) термін з дня набрання ухвалою законної сили.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1