Провадження №1-кс/127/6592/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000222 від 28.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 28.04.2025 до відділення поліції №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 25.04.2025 невідомі особи, шляхом обману за допомогою ЕОМ здійснюючи телефонні дзвінки із абонентських номерів отримали доступ до кабінету « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та заволоділи грошовими коштами у сумі 969 993 грн.

Так, 16.05.2025 у період часу з 06:43 години по 07:47 годину було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за участі ОСОБА_5 в ході якого було виявлено та вилучено:

1.Банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_1 , яка поміщена до спеціального пакету НПУ PSP 1456014, який скріплений підписами учасників;

2.Дві сім картки мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які поміщені до спеціального пакету НПУ PSP 1456015, який скріплений підписами учасників;

3.Мобільний телефон марки IPhone 15 ProMax з IMEI:1 НОМЕР_2 , IMEI:2 НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору з карткою оператора НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1456016, який скріплений підписами учасників.

При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені в ході обшуку вище перераховані речі є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказами під час судового розгляду, тому слідчийпросив задовольнити клопотання.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак слідчим ОСОБА_6 , який входить до групи слідчих у вказаному провадженні, подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000222, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного провадження, під час проведення обшуку 16.05.2025, за місцем проживання ОСОБА_5 , було вилучено майно, яке в подальшому постановою слідчого визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено під час проведення обшуку 16.05.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власники обмежуються у реалізації правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим та у разі встановлення інших фактів, їх доведеності чи спростування, у зв`язку з чим відпаде необхідність у застосуванні заходів забезпечення збереження майна, його можна буде скасувати власникам в порядку ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 16.05.2025 під час проведення обушку за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_5 , в ході якого було виявлено та вилучено: банківська картка « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № НОМЕР_1 , яка поміщена до спеціального пакету НПУ PSP 1456014, який скріплений підписами учасників, дві сім картки мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які поміщені до спеціального пакету НПУ PSP 1456015, який скріплений підписами учасників, мобільний телефон марки IPhone 15 ProMax з IMEI:1 НОМЕР_2 , IMEI:2 НОМЕР_3 у корпусі чорного кольору з карткою оператора НОМЕР_4 , який поміщено до спеціального пакету НПУ PSP 1456016, який скріплений підписами учасників, шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя