КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/349/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 396/2305/24 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
Категорія - ст. 309 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді у складі колегії суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2025, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка КІрвооградської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, без утриманців, проходить службу у ЗСУ на посаді водія 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-23.12.2022 вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки;

-21.02.2023 вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, до 03.09.2025 року включно, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділенням Новоукраїнського РВП ГУНП України в Кіровоградській області розслідується кримінальне провадження, внесене 07.12.2024 до ЄРДР за №0000420, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Органом досудового розслідування наразі встановлено такі обставини вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем, 07.12.2024 приїхав автомобілем ВАЗ реєстраційний номер НОМЕР_2 на автомобільну стоянку поруч із магазином ТОВ «Вересень плюс» /Файно Маркет/, розташованим по вулиці Павлівська, 54 б у місті Новоукраїнка Кіровоградської області, де, реалізуючи виниклий злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку, в умовах очевидності для інших, підійшов до ОСОБА_9 , 1957 року народження, та розпочав із останнім конфлікт; в ході розпочатого ним конфлікту ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 заздалегідь спеціально підготовленим предметом тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рваної рани в ділянці лобної частини/перенісся обличчя, гематоми під лівим оком, множинних саден тіла; після чого ОСОБА_8 місце вчинення кримінального правопорушення залишив; після чого, ОСОБА_8 , діючи повторно, повернувся до тієї ж автомобільної стоянки, де продовжував перебувати ОСОБА_9 , підійшов до автомобіля ВАЗ 111830 реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_9 , та дерев`яною битою, підготовленою заздалегідь, розпочав бити скло задніх пасажирських дверей, а також водійських дверей та лобове скло; після вчинення вказаних дій ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник.

Отже, у межах даного кримінального провадження, на підстав положень ст. 11 КПК України та глави 11 КПК України, 25.05.2025, шляхом вручення та проголошення члену сім`ї ОСОБА_8 ОСОБА_10 , повідомлено про підозру ОСОБА_8 .

Слідча Новоукраїнського РВП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_11 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Ухвалою слідчого судді постановлено задовольнити клопотання слідчого, застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, без визначення застави.

Слідчий суддя мотивував своє рішення наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, врахував тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, раніше судимого, за вчинення аналогічного злочину.

Також, судом першої інстанції встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

В обґрунтування вимог посилається на те, що підозра неналежно вручена: фактично повідомлення про підозру вручене ОСОБА_10 , про яку відсутні будь-які дані (що вона є дорослим членом сім`ї ОСОБА_8 , чи проживає разом із останнім, чи є представником ЖЕО по місцю проживання ОСОБА_8 тощо); тобто, ОСОБА_8 не був належно повідомлений про підозру та про його виклики до слідчого; також ОСОБА_8 безпідставно оголошено у розшук; мотивувальна частина ухвали не містить посилань на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені судом;

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора на заперечення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно із ч. 1 ст. 135 КПК України Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Як встановлює ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 вручено 24.05.2025 у порядку ст. ст. 111, 135 КПК України, під розписку дорослому члену сім`ї ОСОБА_8 ОСОБА_10 , 1961 року народження, яка є бабою ОСОБА_8 .

Тоді ж вручено й повістки про виклик ОСОБА_8 до слідчого на 28.05.2025-30.05.2025; за викликом ОСОБА_8 не з`явився.

Як слідує з матеріалів клопотання, повідомлення про підозру та виклики до слідчого зачитані вголос та вручені ОСОБА_10 , яка вказане засвідчувати своїм підписом відмовилась, що фіксовано працівниками поліції на відеокамеру, відеозапис долучений до матеріалів справи.

В ході виконання доручення слідчого від 30.05.2025 про встановлення місцезнаходження ОСОБА_8 встановити таке місцезнаходження не виявилось можливим.

Отже, досудове розслідування зупинене 03.06.2025 постановою слідчої у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_8 оголошений у розшук.

Затриманий ОСОБА_8 13.07.2025 у м. Луцьк Волинської області.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 (факти або інформація, які можуть переконати у тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення) підтверджується: рапортом працівника поліції про отримання заяви про кримінальне правопорушення та її реєстрації від 07.12.2024, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.12.2024, протоколами огляду місця події від 07.12.2024, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 09.12.2024, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 від 10.12.2024, ОСОБА_16 від 13.12.2024, ОСОБА_17 від 09.12.2024, ОСОБА_18 від 18.01.2025, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 20.12.2024, висновком експерта №18 від 13.03.2025.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (справи «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, і карається позбавленням волі на строк до семи років.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 неодружений, без утриманців, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , з 09.11.2024 самовільно залишив дану військову частину.

Позитивні характеристики ОСОБА_8 відсутні, по місцю проживання характеризований негативно, як особа, на яку надходять скарги місцевих жителів з приводу поведінки підозрюваного, та як особа, яка інколи зловживає алкогольними напоями, яка підтримує зв`язки із колом осіб, що зловживають алкогольними напоями та порушують громадський порядок, з 2010 року перебуває на обліку психіатра з приводу розладів особистості та поведінки, обумовленими органічними ушкодженнями головного мозку.

Слід зауважити, ОСОБА_8 притягався до кримінальної відповідальності, судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, підозрюється у вчиненні нового аналогічного кримінального правопорушення.

Вказане надає підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 не бажає дотримуватись самокерованої й законослухняної поведінки, загальноприйнятих правил поведінки у суспільстві, відсутність поваги до встановлених законом прав та соціальних норм поведінки.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 , зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину та усвідомлюючи міру покарання, що може йому загрожувати, будучи особою без міцних соціальних зв`язків, враховуючи факт його неявки за викликом слідчого, об`єктивно може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності (в тому числі на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави).

Враховуючи кримінальну історію минулого ОСОБА_8 , можливо допускати існування реального ризику вчинення підозрюваним нового, в тому числі аналогічного, кримінального правопорушення.

Також, беручи до уваги наведене, є підстави стверджувати, що підозрюваний, у разі застосовування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зможе незаконно впливати на свідків та потерпілого, які ще не допитані безпосередньо судом.

З огляду на наведені вище обставини у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, застосувавши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, на думку колегії суддів, обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, за наведених обставин, з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; тримання підозрюваного під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу необґрунтованості підозри та неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, спростовуються зазначеним вище.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про законність постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.07.2025 про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах досудового розслідування, до 03.09.2025 року включно, без визначення застави, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4