Справа № 147/1262/25
Провадження № 1-кс/147/178/25
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

18 липня 2025 року с-ще Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше несудимого, у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000111 від 17.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

в с т а н о в и в:

18 липня 2025 року в провадження слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 від слідчого СВ ВП №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 надійшло клопотання, погоджене з прокурором Гайсинського відділу Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах кримінального провадження №0000111 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , призваний на військову службу по мобілізації 22.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2025 №124 призначено тимчасово прикомандированим матроса ОСОБА_5 . 23.05.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.05.2025 №246-РС матроса ОСОБА_5 , призначено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2025 №144 виключено із списку особового складу у зв`язку із призначенням для подальшого проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією в умовах воєнного стану, у військовому званні «матроса».

23.05.2025 у матроса ОСОБА_5 , виник умисел на нез`явлення його на службу до військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби.

Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби матрос ОСОБА_5 , 23.05.2025, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_3 яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ухиляється від проходження військової служби по даний час.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, 17.07.2025 о 19.20 год. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

17.07.2025 о 19.50 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Слідчий стверджує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема показаннями свідків, доповідними записками, наказами та іншими матеріалами у своїй сукупності.

На думку слідчого, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину вчиненого в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, усвідомивши невідворотність покарання, останній без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на свідків з метою створення сприятливих для себе умов, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, зокрема продовжити ухилятися від проходження військової служби, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Також, ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, вважаю, за доцільне застосувати щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, додатково додав для доручення до клопотання протоколів допиту свідків від 18.07.2025, а також медичну та службову характеристики на ім`я ОСОБА_5 . Також просив звернути увагу на тривалий період несвоєчасного нез`явлення до місця служби, а саме з 23.05.2025 по даний час.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання слідчого, повідомив, що бажає повернутися на військову службу. Зазначив, що не мав можливості прибути до військової частини НОМЕР_3 у зв`язку із відсутністю коштів, в той же час у військовій частині НОМЕР_1 йому повідомили, що це не їхні проблеми, і нічим йому не допомогли.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного, заперечувала проти задоволення клопотання слідчого та просила застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що на думку захисника буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження №0000111 від 17.07.2025, заслухавши думку слідчого, прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 , призваний військову службу за мобілізацією 22.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.05.2025 №124 (по стройовій частині) матрос ОСОБА_5 вважається таким, що прибув та обліковується, як тимчасово прикомандирований до військової частина НОМЕР_1 . 23.05.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 23.05.2025 №246-РС матроса ОСОБА_5 , призначено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.05.2025 №144 виключено із списку особового складу у зв`язку із призначенням для подальшого проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 .

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Крім того, цього ж дня Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за мобілізацією, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Матрос ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно з ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації матрос ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

23.05.2025 у матроса ОСОБА_5 , виник умисел на нез`явлення його на службу до військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби.

Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби матрос ОСОБА_5 , 23.05.2025, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_3 яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та ухиляється від проходження військової служби по даний час.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України - нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

17 липня 2025 року о 19 год. 50 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

17 липня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000111 від 17.07.2025; повідомлення про підозру від 17.07.2025; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.07.2025; інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України обґрунтована.

Відповідно до частини 8 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки в умовах сьогодення, а саме те, що злочин вчинено під час правового режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд, аналізуючи положення ч. 8 ст. 176 КК України, під час розгляду клопотання, дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, абзацом 8 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 є військовослужбовцем та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України, слідчий суддя вважає не доцільним визначати підозрюваному розмір застави.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , зазначивши, що клопотання є необґрунтованим, та відсутня наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому просила обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Під час вирішенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим та прокурором доведено, наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_5 інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, так як жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам. Доводи захисника про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає необґрунтованими, враховуючи імперативні вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 376, 400 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 вересня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 19 години 50 хвилин 17 липня 2025 року.

Виконання ухвали покласти на уповноважену особу Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору і захиснику та скерувати начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» для виконання.

Визначити термін дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» шістдесят днів - до 14 вересня 2025 року включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 09 годині 30 хвилин 21 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1