Справа № 629/2726/23
Провадження № 1-кс/629/818/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

В провадженні слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 знаходиться скарга ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000394 від 01.05.2023.

07.05.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_3 заявив відвід слідчого судді ОСОБА_5 мотивуючи тим, що слідчим суддею по даному кримінальному провадженню 02.02.2023 було винесено ухвалу про відмову в задоволенні скарги, яка була скасована ухвалою Харківського апеляційного суду. Крім того, слідчим суддею неодноразово виносилися ухвали про відмову в задоволенні скарг, що свідчить про те, що слідчий суддя перешкоджає розгляду слідчих дій, в зв`язку з бездіяльністю працівників поліції та прокурора ОСОБА_6 .

Заявник в судовому засіданні підтримав свою заяву, вказав, що вважає слідчого суддю ОСОБА_4 упередженим, оскільки слідчий суддя ОСОБА_4 відмовив у задоволенні його скарги на невнесення відомостей по кримінальне правопорушення до ЄРДР, яка була скасована ухвалою Харківського апеляційного суду і відомості були внесені до ЄРДР за № 0000394, досудове розслідування триває. Не погоджується з тим, що його скарги по даному КП розподіляються слідчому судді ОСОБА_4 . По даному КП слідчим суддею ОСОБА_4 шість разів було відмовлено в задоволенні скарг заявника, які подавалися раніше, і заявник допускає, що слідчий суддя ОСОБА_4 може відмовити в задоволенні скарги, яка на теперішній час перебуває у його провадженні.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши викладені доводи заявника, суд доходить до такого..

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Нормами КПК передбачено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, передбачений ст.ст. 75,76 КПК України.

Згідно ст.75 КПК України слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного"; стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі " Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі N 5 - 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року, у справі N 5 - 15п12).

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 при вирішенні даної скарги.

Відповідно до п. 2.3.39.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39, передача судової справи раніше визначеному судді, судді доповідачу проводиться щодо клопотань (подань, скарг), які надійшли в межах одного кримінального провадження (за номером ЄРДР), якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Твердження заявника про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 ґрунтуються лише на його припущеннях і не підтверджуються фактичними обставинами та не є підставами для відводу слідчого судді.

Крім того, суд вважає заявлений відвід таким, що не підлягає задоволенню, оскільки сама по собі незгода з судовими рішеннями слідчого судді, не може бути підставою для відводу слідчого судді. Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, заява про відвід на думку суду, є не обґрунтованою, підстави для задоволення відводу відсутні, обставини, що наведені у заяві, стосуються судових рішень, які постановлені слідчим суддею при розгляді скарг по кримінальному проваджені, та не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 75, 76, 80, 81 КПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7