Провадження №11-сс/801/399/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці матеріали скарги за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000095 від 23.12.2022, -

встановив:

ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучене 22.04.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 45, а саме: бездротові навушники білого кольору «AirPodsPro» моделі «А3047»; мобільний телефон «IPhone 15 Pro» сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 у силіконовому чохлі прозорого кольору із сірими вставками та зв`язку ключів, шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтовував тим, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

На вказану ухвалу ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2025, поновити йому строк на оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2025 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000095 від 23.12.2022.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Зазначає, що слідчим суддею не було надано підозрюваному висловити свою думку про обґрунтованість або спростування підозри. Також вказує, що слідчим не вказано у клопотанні, яким чином ОСОБА_7 , перебуваючи під вартою, міг би вплинути на зміну чи знищення речового доказу, мобільного телефону, коробки від навушників, які функціонуються виключно для діяльності БФ "Лагуна". Також вказує, що слідчим не вказано у клопотанні, яке саме значення має вилучене майно для його збереження під арештом для слідства.

Заслухавши суддю -доповідача, думку заявника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апелянта, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

ОСОБА_7 не був присутнім в судовому засіданні в суді першої інстанції, 28.04.2025 року. на даний час ОСОБА_7 перебуває під вартою.

Враховуючи викладене, заявника було позбавлено можливості оскаржити ухвалу слідчого судді в установлені законом строки, а тому апеляційний суд вважає за доцільне поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами в справі є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

В силу ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій ст.167 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

Однак, прийшов до помилкових висновків у встановленні способу арешту такого майна, враховуючи всі конкретні обставини даного провадження.

З матеріалів судового провадження встановлено, що слідчими Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000095 від 23.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 186 КК України.

22.04.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. У ході затримання було здійснено обшук затриманої особи, в ході якого виявлено та вилучено вищевказане в клопотанні майно, а саме бездротові навушники білого кольору «AirPodsPro» моделі «А3047»; мобільний телефон «IPhone 15 Pro» сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 у силіконовому чохлі прозорого кольору із сірими вставками та зв`язку ключів, які постановою слідчого від 22.04.2025 визнано речовими доказами.

Пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Тобто, арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Такі докази в матеріалах провадження наявні, адже органами досудового розслідування встановлено можливе використання вказаного майна під час вчинення злочину. Отже, вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні. Отже, матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність цього майна (в даному випадку автомобіля) критеріям ст. 98 КПК України, а відтак і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт такого майна..

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитись на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Проте, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень статті 168 КПК тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

В свою чергу, частиною 1 статті 100 КПК передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

У даному випадку постановою слідчого визнано речовими доказами і матеріальні носії інформації - мобільний телефон та сім-карта, проте не електронні файли, програми та ін., що зафіксовані на них.

Враховуючи що вміст цих речей містить інформацію, яка має значення для досудового розслідування може бути скопійовано за участю спеціаліста, а про потребу проведення експертного дослідження, слідчим під час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна, зазначено не було, колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку, що потреба у подальшому арешті вказаних матеріальних об`єктів, за наявності в органу досудового розслідування копій інформації, яка на них міститься, відсутня.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя не обґрунтовано дійшов висновку про наявність на час розгляду клопотання правових підстав для накладення арешту на вищевказані мобільний телефон та сім-карту, оскільки інформацію з них можливо скопіювати органом досудового розслідування при проведенні їх огляду в установленому ст.168 КПК порядку, а отже фактично виконані всі необхідні дії для збереження відповідного доказу - інформації/відомостей, що міститься в цьому майні, тому майно, вилучене в ході обшуку підозрюваного ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «IPhone 15 Pro» сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 у силіконовому чохлі прозорого кольору із сірими вставками та зв`язку ключів на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 після зняття з них копій та інформації, необхідних органу досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.168,404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2025, якою задоволено клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучене 22.04.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 45, а саме: бездротові навушники білого кольору «AirPodsPro» моделі «А3047»; мобільний телефон «IPhone 15 Pro» сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 у силіконовому чохлі прозорого кольору із сірими вставками та зв`язку ключів, шляхом заборони їх використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій,- скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучене 22.04.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 45, а саме: бездротові навушники білого кольору «AirPodsPro» моделі «А3047»; мобільний телефон «IPhone 15 Pro» сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 у силіконовому чохлі прозорого кольору із сірими вставками.

Передати вилучене 22.04.2025 в ході проведення особистого обшуку під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна, 45, а саме: мобільний телефон «IPhone 15 Pro» сірого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_4 у силіконовому чохлі прозорого кольору із сірими вставками та зв`язку ключів на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 після зняття з них копій та інформації, необхідних органу досудового розслідування.

В решті клопотання слідчого про накладення арешту на зв`язку ключів, - відмовити.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4