ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/412/25

1-кп/609/67/2025

20 травня 2025 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000158 від 16 квітня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Бірки Шумського району Тернопільської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

З обвинувальних актів вбачається, що 10 лютого 2025 року у ОСОБА_3 який перебував за місцем проживання виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй колишній дружині, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 10.02.2025р. по 27.03.2025р. вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 10.02.2025р. ОСОБА_3 близько 01 год. 00 хв., за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої особи. За даним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №619884 від 10.02.2025р. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 03.04.2025р. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому стягнення відповідно до ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Зазначені дії призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи - ОСОБА_5 .

Також, 16.02.2025р. ОСОБА_3 близько 21 год. 00 хв., за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої особи. За даним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223816 від 20.02.2025 за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 03.04.2025 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому стягнення відповідно до ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Зазначені дії призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи - ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 27.03.2025р. близько 18 год. 30 хв., за місцем спільного проживання з ОСОБА_5 , а саме в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої особи.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, а саме в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Крім того,10 лютого 2025 року у ОСОБА_3 який перебував за місцем проживання виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї колишньої тещі ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй колишній тещі, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 10.02.2025р. по 27.03.2025р. вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої тещі ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 10.02.2025р. ОСОБА_3 близько 01 год. 00 хв., за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 , а саме в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої тещі ОСОБА_6 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої особи. За даним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №619885 від 10.02.2025р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 03.04.202р.5 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому стягнення відповідно до ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Зазначені дії призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи - ОСОБА_6 .

Також, 16.02.2025р. ОСОБА_3 близько 21 год. 00 хв., за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 , а саме в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої тещі ОСОБА_6 , домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої особи. За даним фактом відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №223817 від 20.02.2025р. за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до постанови Шумського районного суду Тернопільської області від 03.04.2025 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому стягнення відповідно до ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Зазначені дії призвели до психологічних страждань, погіршення -л- : життя потерпілої особи - ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, 27.03.2025р. близько 18 год. 30 хв., за місцем спільного проживання з ОСОБА_6 , а саме в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї колишньої тещі ОСОБА_6 , домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої особи.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, а саме в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, визнав повністю, погодився із усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явлених обвинувачень, щиро розкаявся. Суду пояснив, що вчиняв зазначені у обвинувальних актах дії через вплив алкогольних напоїв.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, за обставин, викладених у обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду, погодився на розгляд справи відповідно до вимог ст.349 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у судовому засіданні не заперечили проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, просили призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України - а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя та іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винного, те, що він раніше не судимий, його вік, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, позитивну характеристику, перебування під спостереженням у лікаря нарколога з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», думку потерпілих, які просили призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя та щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

З приводу тверджень про щиросердечність каяття обвинуваченого ОСОБА_3 , як пом`якшувальної його відповідальність обставини, суд зазначає наступне.

Розкаяння, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, передбачає ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (Постанова Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 166/1065/18 (провадження № 51-3392 км19)).

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений з потерпілими не примирився, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення та у судовому засіданні пробачення не просив, примиритися не бажав.

Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як спрямовану на пом`якшення міри покарання за вчинений злочин і не приймає її, як щире каяття.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді пробаційного нагляду. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає

В ході досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування - відсутні.

Речові докази - відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374, КПК України суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк - 2 (два) роки.

В порядку п.п. 1, 2, 3 ч.2 та п.п.4, 5 ч.3 ст.59-1 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

- пройти курс лікування від алкогольної залежності.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважений органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Відповідно до п.15 ст.615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1