Справа № 336/1181/25
Пр.1-кс/336/566/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі в режимі відеоконференцзв`язку клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна, подане під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000092 від 21.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: ОСОБА_5 , інших учасників кримінального провадження: адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

20.06.2025 до суду звернулась старша дізнавачка, за погодженням із прокурором, просить накласти арешт на майно з метою заборони на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а саме: двох мобільних телефонів, чорного та сірого кольору марки «Мі», упакованих до сейф-пакету WAR 1044180, флеш-накопичувача, упакованого до сейф-пакету CRI 1113834.

За змістом клопотання, в провадженні СД відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знаходиться вказане кримінальне провадження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2024 до ВП №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 20.08.2024 невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами останньої у сумі 100 000,000 гривень. Банківські картки особи, якій потерпіла перерахувала грошові кошти НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільний номер особи, якій потерпіла перерахувала грошові кошти НОМЕР_3 .

Старша дізнавачка вказує, що особа, яка може бути причетна до вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою на виконання ухвали слідчого судді проведено обшук, під час якого вилучено речі та предмети, наведені у прохальній частині клопотання, на які старша дізнавачка просить накласти арешт, оскільки вони можуть мати доказове значення під час досудового розслідування, визнані речовими доказами, відповідають критеріям ст.98 КПК України.

Враховуючи наведене, із посиланням на ст. 40-1, 131-132, 167-168, 170-172 КПК України старша дізнавачка, за погодженням із прокурором, просить задовольнити клопотання.

У судовому засіданні дізнавачка клопотання підтримала, наголосила, що під час здійснення дізнання наявна необхідність безпосереднього огляду вилучених мобільних телефонів, ймовірно, призначення експертного дослідження для виявлення вмісту флеш-накопичувача. До розгляду питання про арешт майна огляд не проводився, експертиза не призначена.

Адвокат ОСОБА_6 просив клопотання залишити без задоволення, наголосив, що власником вилученого майна дійсно є ОСОБА_7 , воно придбано значно раніше, не має доказового значення для досудового розслідування. До справи додано відповідні докази щодо одного телефонів.

Представник третьої особи, відносно майна якої вирішується питання про арешт, також просив здійснювати розгляд за відсутності ОСОБА_7 , який належним чином обізнаний із датою, часом та місце розгляду справи, із змістом клопотання обізнаний.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали клопотання та надані сторонами письмові докази, слідчий суддя дійшла висновку про те, що воно підлягає задоволенню у зв`язку із таким.

Під час розгляду встановлено, що 21.08.2024 до ЄРДР за №0000092 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.190 КК України, що підтверджено витягом з ЄРДР.

Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення - 20.08.2024 до відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_2 про те, що 20.08.2024 невідома особа шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами останньої у сумі 100 000,00 гривень. Банківські картки особи, якій потерпіла перерахувала грошові кошти № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 . Мобільний номер особи, якій потерпіла перерахувала грошові кошти НОМЕР_3 .

Досудове розслідування здійснюється підрозділом дізнання відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, серед інших ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , а процесуальне керівництво прокурорами ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що видно з витягу з ЄРДР від 19.06.2025 та відповідних постанов.

Зазначені у клопотанні обставини в сукупності підтверджені наданими письмовими доказами, зокрема, ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2025, а також протоколом обшуку від 18.06.2025, постановою старшого дізнавача ОСОБА_3 від 18.06.2025 про визнання речових доказі та їх передачу для зберігання.

Вказаною вище ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 03.06.2025 по кримінальному провадженню №336/1181/25, пр. 1-кс/336/480/2025, постановлено надати дозвіл дізнавачам сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які здійснюють досудове розслідування даного кримінального провадження відповідно до постанови про призначення групи дізнавачів, винесеної заступника начальника СД ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_16 від 08.05.2025, на проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукання та вилучення знарядь вчинення кримінальних правопорушень, а саме: засобів зв`язку (мобільні телефони, сім-карти мобільних операторів, пластикові картки для сім-карт, стартові пакети мобільних операторів), предметів, що зберегли сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме: комп`ютерної техніки, цифрових носіїв інформації, засобів фото-відео-фіксації (відеокамери, фотоапарати, відео-реєстратори), платіжних банківських карток, чеків, квитанцій, листування чи інших форм поштового обміну інформацією, документів, блокнотів, чорнових записів, грошей та цінностей, здобутих в результаті вчинення кримінального правопорушення. Ухвала суду надає право на проникнення до вказаного житла особи з метою проведення обшуку лише один раз, діє до 03.07.2025 включно. Ухвала набрала законної сили 03.06.2025. Відповідно, слідча дія була санкціонована у передбаченому законом порядку..

Як передбачено ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч.2,3 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, збереження речових доказів. В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Крім того, за змістом ч.10,11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За приписами ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Ч.1 ст.131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з цим, ч.1 ст.173 КПК України врегульовано, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.

На підставі наведеного, оскільки слідчим доведено необхідність арешту вказаних у клопотанні речей, з урахуванням кваліфікації кримінального правопорушення, наведений у прохальній частині клопотання перелік відповідає критеріям ст.98 КПК України, перевіривши матеріали справи та надані письмові докази, слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав для його задоволення.

Висловлені представником власника майна аргументи, на переконання суду, не свідчать про необґрунтованість клопотання або його безпідставність.

На переконання слідчого судді, досудове розслідування триває, підстав констатувати, що критерії ст.98 КПК України не дотримані, наразі немає.

Крім того, з огляду на надані письмові докази, встановлено, що клопотання за змістом відповідає ч.1,2 ст.171 КПК України, подано у передбачені ч.5 ст.171 КПК України строки.

Слідчий суддя також враховує положення ч.2,4 ст.173 КПК України, а саме, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб. При цьому, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт старший дізнавач та прокурор, є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому його збереження необхідно в цілях об`єктивного досудового розслідування, оскільки може містити на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ фактичних обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладення арешту обумовлено необхідністю збереження речових доказів для подальшого встановлення істини по справі.

Оскільки слідчим суддею встановлено розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 40-1, 98, 167-168, 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, в межах досудового розслідування даного кримінального провадження, яке вилучене під час проведення обшуку 18.06.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: двох мобільних телефонів, чорного та сірого кольору марки «Мі», упакованих до сейф-пакету WAR 1044180, флеш-накопичувача, упакованого до сейф-пакету CRI 1113834.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після постановлення надіслати учасникам справи.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оригінал ухвали міститься в матеріалах кримінального провадження №336/1181/25, пр.1-кс/336/566/2025 (Шевченківський районний суд м. Запоріжжя).

Слідчий суддя ОСОБА_1