Єдиний унікальний № 501/2270/25
Провадження № 1-кс/501/574/25
УХВАЛА

10 червня 2025 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Чорноморського міського суду Одеської області ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000266 від 17.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Сторона обвинувачення Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , прокурор Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4

Суть питання, що вирішується

Старший слідчий СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старший капітан поліції ОСОБА_3 звернувся з погодженим прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про арешт майна, яке було вилучене під час проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 .

Встановлені слідчим суддею обставини

Зазначаючи перелік вилученого під час обшуку майна, сторона обвинувачення не зазначила, яке значення для кримінального провадження є кожна річ з переліку вилученого майна, зв`язок таких речей з кримінальним провадженням та особами у яких воно вилучене, яке відношення до кримінального провадження мають особи, у яких вилучене майно та їх процесуальний статус.

До клопотання не додана постанова слідчого про визнання вилучених речей речовими доказами у даному кримінальному провадженні та копії ухвал суду на підставі яких проведено обшуки.

Мотиви, з яких він виходив при постановлені ухвали

Вимоги до клопотання слідчого про арешт майна встановлені статтею 171 КПК України.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Підстави арешту це сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті. (ст. 98. КПК України).

Слідчий в клопотанні посилається на те, що повернення стороні захисту вилучених речей та документів може призвести до знищення інформації яка міститься на матеріальних носіях інформації що не дасть можливість суду безпосередньо дослідити речі і документи для їх оцінки для прийняття законного та обґрунтованого рішення, однак, не зазначення в клопотанні про те, які саме фактичні дані містять ті чи інші вилучені речі позбавляють слідчого суддю можливості встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. У клопотанні не зазначено який зв`язок є між кримінальними правопорушенням, яке розслідується та майном, яке належить цим особам, які сліди зберегли або могли зберегти вилучені речі.

У клопотанні зазначено, що постановами слідчого від 06.06.2025 вилучені речі та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Натомість, матеріали клопотання не містять відповідних доказів, зокрема постанови органу досудового розслідування про визнання вилучених речей речовими доказами.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Проте, стороною обвинувачення в клопотанні необхідність вилучення мобільних телефонів та ноутбуку не обґрунтована необхідністю проведення експертного дослідження, слідчий не надав доказів того, що доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, а також те, що вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

В клопотанні не зазначено, яке відношення до кримінального провадження та який процесуальний статус мають особи, у яких вилучене майно, що належить арештувати, факти, які можуть свідчити про їх імовірну причетність до кримінального провадження.

Відомості про власника або володільця вилученого майна є важливими для забезпечення участі таких осіб під час розгляду клопотання та для оцінки того, чиї саме права обмежуються забороною користуватися або розпоряджатися майном. Відомості про власника та особу, у якої вилучене майно мають бути викладені в обсязі достатньому для здійснення виклику такої особи в судове засідання.

Слідчий обмежується виключно формальним цитуванням положень КПК України та припущеннями, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, проте будь-яких обґрунтувань викладених обставин клопотання сторони обвинувачення не містить.

Крім того, до матеріалів клопотання долучені копії протоколів обшуку, в яких зазначено, що обшуки були проведені на підставі ухвали слідчого судді. Однак до матеріалів не долучені копії відповідних ухвал, що позбавляє можливості слідчого суддю прийти до висновку, що слідчі дії (обшуки) проведенні на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуків за вказаними адресами, особами, яким такий дозвіл було надано та в період строку дії таких ухвал.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 370 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Повернути прокурору Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про арешт майна для усунення недоліків.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1