Провадження № 1-кс/756/2079/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2025 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001924, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

у с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001924.

В обґрунтування клопотання про арешт майна прокурор зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0001924 від 28.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 2 8.07.2025, приблизно о 03 год. 17 хв. ОСОБА_4 зателефонував за номером «102» та здійсним завідомо неправдиве повідомлення, що хоче підірвати ТРЦ «Dream Town 2», за адресою: м. Київ, пр-т Оболонський 21-Б. У той же день під час огляду на місці події виявлено ОСОБА_4 , який добровільно надав для огляду та вилучення мобільний телефон «РОСО модель М6», який містив в собі сім-карту НОМЕР_1 , з якої здійснював виклик.

Враховуючи, що вилучений телефон визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та з метою його збереження, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечував.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що до реєстру внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України (кримінальне провадження № 0001924).

28.07.2025 під час огляду місця події у ОСОБА_4 вилучено мобільний телефон «РОСО модель М6», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який містить в собі сім карту НОМЕР_1 , який постановою свідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 29.07.2025 визнано речовим доказом.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як підставу для арешту прокурором зазначено про необхідність збереження речових доказів, а також попередження незаконного приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна та інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, оскільки майно, зокрема вилучені речі, мають значення речових доказів.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001924, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон «РОСО модель М6», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який містить в собі сім карту НОМЕР_1 у вигляді заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеними речовими доказами.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя