КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1826/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТКАПІТАЛ» - адвоката ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест» - адвоката ОСОБА_8 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю«СТРІМЗ КЕПІТАЛ» - адвоката ОСОБА_9 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СИМВОЛ ОЙЛ» - адвоката ОСОБА_10 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙ - РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» - адвоката ОСОБА_11 та апеляційною скаргою ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_13 ,

представників власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000719 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме:

1.1. корпоративні права ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ», , юридична адреса: м. Одеса, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 4, оф. 32, що належать ТОВ «РЕЦЕПТОР ТЕКНОЛОДЖИЗ», код 40384521, ТОВ «РАГАРД», , ТОВ «КОРІСТЕР», , ТОВ «ГУД ОЙЛ», , ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ», , ТОВ «ШИЛЛІНГ», , ТОВ «БЕЧВАР», , ТОВ «НЬЮ ОЙЛ», , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ», ;

1.2. корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», , юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 4-А, що належать ТОВ «СХІДНА ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ «ЕЛЕКТРОСІТІ», , компанія «Юрометал Ентерпрайзиз лімітед» («Eurometal Enterprises Limited», Британські Віргінські Острови), ТОВ «ФКМ-3», , ТОВ «Інтерпойнт Девелопмент», , ТОВ «РАГАРД», , ТОВ «КОРІСТЕР», , ТОВ «ГУД ОЙЛ» , ТОВ «ФРІЛЕНД Україна», , ТОВ «ДМ БРОК», , ТОВ «БЕЧВА», , ТОВ «НЬЮ СИСТЕМС РЕ», ;

1.3. корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ», , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, що належать ОСОБА_7 , ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ», , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» ;

1.4. корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР», , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23, що належать ОСОБА_15 , ТОВ «Символ Ойл», .

Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, учасників, директорів ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ», , ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», , ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ», , ТОВ «КОРІСТЕР», та інших реєстраційних дій.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник власника майна ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року в частині накладення арешту на корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», , та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині вимог про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», .

Обгрунтовуючи доводи скарги, адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт на 100 відсотків статутного капіталу ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», частки якого розподілені між одинадцятьма компаніями, в тому числі компанією, країна реєстрації якої є Британські Віргінські Острови.

Скаржник вважає, що слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва під час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» не дослідив обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення судового рішення, яке відповідає вимогам статті 370 КПК України.

Апелянт стверджує, що у зв`язку з неповним судовим розглядом, слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема статей 21, 22, 24, 42, 64-2, 132, 171, 173, 370 КПК України.

На переконання скаржника, з огляду на характер допущених слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, оскаржувана ухвала не може вважатись законним, обґрунтованим і вмотивованим судовим рішенням, та підлягає скасуванню.

Апелянт вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно, незважаючи на відсутність доказового значення арештованого майна.

Зазначає, що ані прокурор у клопотанні про арешт майна, ані слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не вказали з метою забезпечення розслідування якого із злочинів корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» визнано речовими доказами.

Окрім цього, апелянт вказує, що поза увагою слідчого судді залишився і факт незазначення органом досудового розслідування, яким саме ознакам, визначеним у частині 1 статті 98 КПК України, відповідає арештоване майно.

Більше того, слідчий суддя не врахував того, що арештоване майно у вигляді корпоративних прав не є матеріальними об`єктами, а існують виключно у без документарній (електронній) формі, а тому за змістом частини 1 статті 98 КПК України не є та не можуть бути речовими доказами. Корпоративні права не можуть зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, яке розслідується, оскільки вони існують лише віртуально (в електронній формі), як записи на рахунках певних депозитарних установ, а тому із цих підстав вони не можуть мати ознак речових доказів у кримінальному провадженні.

Апелянт наголошує, що у постанові від 05.08.2024 року про визнання корпоративних прав ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» речовими доказами слідчий на підтвердження наявності у корпоративних прав ознак речового доказу обмежився лише формальним твердженням щодо наявності в матеріалах кримінального провадження достатніх підстав вважати, що корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» можуть бути використані як речові докази. Проте, такий висновок органу досудового розслідування є неспроможним та суперечить матеріалам кримінального провадження.

Як зазначено у клопотанні прокурора, у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та у інших матеріалах клопотання, досудове розслідування здійснюється за фактом можливого заволодіння майном (нафтопродуктами) АТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», а також подальшої легалізації отриманих від реалізації нафтопродуктів коштів суб`єктам господарювання, а не за фактом набуття чи відчуження будь-яких корпоративних прав.

Представник стверджує, що ані частки ТОВ «КОРІСТЕР» та ТОВ «ГУД ОЙЛ» у статутному капіталі ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», ані увесь арештований статутний капітал не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні, а клопотання прокурора та оскаржувана ухвала не містить посилань щодо фактів та обставин, які може підтвердити арештоване майно.

Відтак, посилання прокурора про те, що саме на ці корпоративні права був вчинений протиправний вплив, є хибними, та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що в рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.07.2024 року було накладено арешт на 100% статутного капіталу товариств, які за версією подій сторони обвинувачення отримували від ПАТ «Укртатнафта» нафтопродукти. Однак, за наслідками апеляційного перегляду вказаної ухвали слідчого судді про арешт корпоративних прав колегія суддів Київського апеляційного суду скасувала рішення суду першої інстанції, дійшовши висновку про те, що корпоративні права не можуть бути речовим доказом у кримінальному провадженні.

Апелянт стверджує, що ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» не отримувало нафтопродуктів від АТ «Укртатнафта» та не отримувало коштів від товариств, господарська діяльність яких перевіряється у даному провадженні. Тобто ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» не пов`язане з обставинами вчинення злочинів, передбачених ст. 191 та ст. 209 КК України, що розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Також, апелянт посилається на те, що накладення арешту на 100% статутного капіталу ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» є свавільним обмеженням права власності добросовісних власників майна.

На переконання скаржника, слідчим суддею не було перевірено чи буде дотримано справедливого балансу у випадку накладення арешту на 100% статутного капіталу ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», власності законних співвласників арештованого майна, що призвело до свавільного порушення їх прав.

В оскаржуваній ухвалі відсутнє будь-яке обґрунтування накладення арешту на частки статутного капіталу ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ», які крім ТОВ «ГУД ОЙЛ» та ТОВ «КОРІСТЕР» належать ще дев`ятьом добросовісним власникам, які не мають жодного відношення до обставин, які розслідуються у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, апелянт зазначає, що клопотання прокурора було розглянуто без участі та повідомлення товариства і його представника. При цьому, клопотання прокурора не містить жодного обґрунтування необхідності розгляду клопотання за відсутності ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ». Фактично слідчий суддя за власною ініціативою, без з`ясування підстави для проведення закритого судового засідання, прийняв рішення проводити розгляд клопотання прокурора про арешт майна без заслуховування позиції власника майна.

Таке процесуальне порушення слідчого судді призвело до однобічного судового розгляду та порушення гарантованого статтею 6 Конвенції права скаржника на справедливий суд.

Представник власників майна ОСОБА_7 та ТОВ «Сейм Інвест» - адвокат ОСОБА_8 також не погоджуючись із ухвалою слідчого судді подав апеляційні скарги, в яких просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року в частині накладення арешту на корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ», , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, що належать ОСОБА_7 та ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ», , та заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, учасників, директорів ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» та інших реєстраційних дій постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині вимог про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ», що належать ОСОБА_7 і ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ».

На обґрунтування апеляційних скарг адвокат ОСОБА_8 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням кримінального процесуального закону, з огляду на що вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна не було враховано, що твердження сторони обвинувачення про нібито залучення ТОВ «Хай-Рейз Констракшенз Холдинг» та/або його учасників: ОСОБА_7 і ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ» до імовірного заволодіння коштами ПАТ «Укртатнафта» та/або їх подальшої легалізації не були доведені, та не досліджено питання відповідності корпоративних прав критеріям речових доказів, тобто допущено неповноту судового розгляду і неправильно застосовано закон.

Звертає увагу на те, що всупереч вимогам ст. 172 КПК, клопотання про арешт майна розглядалось без участі власників майна та їх представників, внаслідок чого суд врахував лише позицію прокурора. У тексті ухвали немає жодних пояснень, чому не було здійснено повідомлення та виклик ОСОБА_7 та ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ» (його представника). Жодних посилань на правові підстави для такого рішення оскаржувана ухвала не містить.

В апеляційних скаргах адвокат ОСОБА_8 також зазначає, що корпоративні права не можна вважати речовими доказами лише на підставі постанови слідчого. КПК не передбачає визнання матеріального об`єкта речовим доказом лише за постановою слідчого чи прокурора. Матеріальний об`єкт набуває статусу речового доказу лише тоді, коли він відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

Стверджує, що корпоративні права не можуть бути речовим доказом в силу самої своєї природи, що виключає можливість накладення на них арешту на підставі п. 1 ст. 170 КПК. Зазначена обставина, на думку адвоката, є самостійною достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

Також апелянт зауважує, що ані в ухвалі слідчого судді, ані в клопотанні прокурора немає посилання на докази завдання шкоди - відсутній висновок експерта, яким би було визнано документально та нормативно обґрунтованим твердження про заподіяння ПАТ «Укртатнафта» збитків внаслідок операцій, до законності яких у сторони обвинувачення виникли питання.

Крім цього, адвокат стверджує, що ОСОБА_7 і ТОВ «Сейм Інвест» не мають жодного стосунку до розслідуваних у кримінальному провадженні № 0000719 від 16.06.2022 року обставин.

Єдине згадування ТОВ «Хай-Рейз Констракшнз Холдинг», ОСОБА_7 та ТОВ «Сейм Інвест» в оскаржуваній ухвалі зводиться до того, що статутний капітал ТОВ «Інтерпойнт Девелопмент» був збільшений на 1 млрд 35 млн. ТОВ «ХайРейз Констракшнз Холдинг» ().

Таким чином, оскаржувана ухвала є постановленою за неповного судового розгляду, твердження прокурора, з якими погодився слідчий суддя, не відповідають обставинам справи та не підтверджені жодним доказом, сам розгляд клопотання відбувся з істотним порушенням закону, що згідно пп. 1-3 ч. 1 ст. 409 КПК є підставою для скасування оскаржуваної ухвали апеляційним судом та постановлення нової - про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Також не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, представник ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» - адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, що належать ОСОБА_7 , ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ» , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» та заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, учасників, директорів ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» та інших реєстраційних дій, в задоволенні клопотання сторони обвинувачення в цій частині відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат ОСОБА_9 посилається на те, що корпоративні права не можуть бути речовими доказами та не відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Апелянт вважає твердження слідчого судді, що корпоративні права ТОВ «ХРК ХОЛДИНГ» є речовим доказом у кримінальному провадженні №0000719 безпідставним. Стверджує, що слідчий суддя не досліджував питання створення вказаного товариства та подальшу хронологію реєстраційних дій товариства, в тому числі не встановив період збільшення розміру статутного (складеного) капіталу товариства та взаємозв`язок такої господарської операції з кримінальним провадженням, пославшись виключно на безпідставну та формальну постанову слідчого, що вказує на необґрунтованість такої ухвали, що підлягає скасуванню.

Представник ТОВ «СИМВОЛ ОЙЛ» - адвокат ОСОБА_10 також подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2024 року, в частині, якою накладено арешт на корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР» , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23, що належать ТОВ «Символ Ойл» , та в частині заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, учасників, директорів ТОВ «КОРІСТЕР» та інших реєстраційних дій. Просив постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладання арешту на корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР», що належать ТОВ «Символ Ойл», та про заборону Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, учасників, директорів ТОВ «КОРІСТЕР» та інших реєстраційних дій.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не було дотримано положень кримінального процесуального закону. Під час розгляду клопотання прокурора, слідчий суддя взагалі не встановлював та не перевіряв, яке відношення мають корпоративні права, якими володіє ТОВ «Символ Ойл» у ТОВ «Корістер» до обставин, які встановлюються слідством.

Також вказує, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно (корпоративні права), не встановив за якими ознаками це майно може відповідати критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та яке воно має відношення до розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, адже першочергова мова йшла про отримання нафтопродуктів юридичними особами, до яких ТОВ «Корістер» не відноситься, та як саме співвідносяться корпоративні права ТОВ «Корістер» з матеріалами справи.

До того ж, до клопотання прокурора була долучена постанова слідчого про визнання корпоративних прав ТОВ «Корістер» речовим доказом.

Проте, на думку адвоката, дана постанова слідчого є формальною, оскільки не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, виходячи з внесених до ЄРДР даних, адже в розумінні закону предметом злочину, передбаченого ст. 191 КПК України є чуже майно, а предметом за ст. 209 КПК України є майно, щодо якого фактичні обставини свідчать про те, що його одержано злочинним шляхом, і в даному випадку таким майном є паливно-мастильні матеріали на суму понад 5,8 млрд. грн., а не корпоративні права ТОВ «Корістер»

Крім того, в оскаржуваній ухвалі відсутні відомості або посилання на те, що арештовані корпоративні права були об`єктам кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, апелянт звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею постановлено, що на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення представників власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Проте, прокурор взагалі з таким проханням не звертався. Крім того, слідчий суддя не зазначив, яким чином розгляд клопотання за участю представника власника корпоративних прав може вплинути на забезпечення арешту.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, апелянт вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині задоволення клопотання прокурора про накладання арешту на корпоративні права ТОВ «Корістер», що належить ТОВ «Символ Ойл».

Апелянт також зазначає, що станом на сьогоднішній день грубо порушені права та інтереси ТОВ «Символ Ойл», оскільки товариство не має можливості розпоряджатись власними корпоративними правами, які не є об`єктом кримінального посягання. Накладений ухвалою слідчого судді арешт безпідставно порушує права та інтереси юридичної особи, яка не має жодного відношення до обставин кримінального провадження. Жодна з уповноважених осіб ані ТОВ «Символ Ойл» чи ТОВ «Корістер» не є фігурантом даного провадження.

Адвокат ОСОБА_11 в інтересах ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ», також не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , що належать ОСОБА_7 , ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ», ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ».

Постановити нову ухвалу, якою викласти резолютивну частину ухвали стосовно ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, у наступній редакції:

«Накласти арешт на майно, а саме:

корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, що належать ОСОБА_15, ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ» , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» .

Заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, учасників ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» , ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» , ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , ТОВ «КОРІСТЕР» .

Зняти заборону на проведення будь-яких реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9 - окрім пов`язаних із накладенням арешту на майно, а саме: корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9.

В обґрунтування доводів скарги апелянт посилається на те, що оскаржуваною ухвалою слідчий суддя вийшов за межі заявленого клопотання, порушив вимоги закону та права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ і створив штучні перешкоди у здійсненні ним своєї господарської діяльності.

Зі змісту оскаржуваної ухвали випливає, що слідчий суддя формально підійшов до виконання вказаних обов`язків. Зокрема, при накладенні арешту на корпоративні права ТОВ «ХРК Холдинг», питання законності, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження досліджувалось поверхово та навіть вийшло за межі клопотання, яке розглядалось.

Слідчий суддя не взяв до уваги те, що заборона на зміну директора та заборона щодо проведення будь-яких реєстраційних дій стосовно ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності, яке є стабільно працюючим виробничим підприємством, що забезпечує роботою понад 100 працівників. В умовах воєнного стану та зростаючої економічної кризи своєчасно та в повному обсязі сплачує податки і збори до бюджетів всіх рівнів.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала не надає змоги актуалізувати ТОВ «ХРК ХОЛДИНГ» зміну необхідних для фінансового моніторингу даних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перешкоджає виконанню вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 № 361-1.

Через оскаржувану ухвалу директор фактично стає заручником ситуації та «рабом» підприємства, не маючи можливості реалізувати своє право на звільнення.

Представник вважає, що на підставі вищевикладених обставин, які свідчать про суттєве порушення слідчим суддею вимог кримінально процесуального закону України, однобічність, необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесене до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно буде порушувати справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Також не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.08.2024 року, якою накладено арешт на корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР» , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23, що належать ОСОБА_12 , ТОВ «Символ Ойл» та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000719 від 16.06.2022.

В скарзі апелянт посилається на те, що корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР» не можуть бути речовими доказами за своєю правовою природою, оскільки вони не являються матеріальними об`єктами (речами), які містять сліди злочину та не являються предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000719.

Зазначає, що не відповідають дійсності і доводи прокурора, з якими погодився суд про те, що невжиття заходів забезпечення кримінального провадження шляхом арешту корпоративних прав призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів.

Апелянт вказує, що всі дії, які вчиняються з корпоративними правами, відображаються та зберігаються у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджує необґрунтованість вжиття заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді збереження речових доказів, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_12 частку в статутному капіталі ТОВ «КОРІСТЕР».

Звертає увагу, що судом при винесенні спірної ухвали не зазначено, які непоправимі негативні наслідки при розслідуванні кримінального провадження можуть бути завдані при здійсненні учасниками ТОВ «КОРІСТЕР» права володіння, користування та розпорядження належними їм корпоративними правами.

Крім того, при винесенні спірної ухвали судом не враховано, що ОСОБА_12 набув у власність 0,0033% статутного капіталу ТОВ «КОРІСТЕР» шляхом сплати відповідного внеску при заснуванні даного Товариства, у зв`язку з чим є добросовісним набувачем, що свідчить про неможливість арешту його корпоративних прав з врахуванням ч. 10 ст. 170 КПК України.

Також ОСОБА_12 посилається на те, що оскаржуваною ухвалою порушено принципи законності, пропорційності та недоторканості права власності.

Стверджує, що позбавлення ТОВ «КОРІСТЕР» права розпоряджатися власними грошовими коштами за умови недоведеності причетності ТОВ «КОРІСТЕР» до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні № 0000719 та невідповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є втручанням у право мирно володіти своїм майном.

Апелянт також вважає, що під час винесення ухвали про арешт корпоративних прав ТОВ «КОРІСТЕР», слідчий суддя безвідповідально поставився до виконання обов`язків щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, не врахував відсутності правових підстав для арешту вказаної частки, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідків арешту майна, його розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. За таких умов, арешт майна з метою «нібито» збереження речових доказів вочевидь не відповідає вимогам законності, що не допускається нормами чинного кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників власників майна - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та власника майна ОСОБА_12 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_13 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.11.2019 року у справі № 760/12179/16-к, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без виклику та за відсутності власників майна і їх представників.

При цьому, відомостей про отримання копії оскаржуваної ухвали власниками майна чи їх представниками матеріали провадження не містять, тому, з урахуванням абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду клопотань представника ОСОБА_7 і ТОВ «Сейм Інвест» - адвоката ОСОБА_8 , представника ТОВ «Стрімз Кепітал» - адвоката ОСОБА_9 , представника ТОВ «Символ Ойл» - адвоката ОСОБА_10 , а також представника ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» - адвоката ОСОБА_11 про поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000719 від 16.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Встановлено, що в період 2017-2022 р.р., колишній керівник ПАТ «Укртатнафта» - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за попередньою змовою з іншими членами правління, а також посадовими особами та засновниками приватних підприємств, реалізував в адресу ТОВ «Шиллінг» (), ТОВ «Гуд Ойл» (), ТОВ «Рагард» (), ТОВ «Стрімз Кепітал» (), ТОВ «Уелс Хаус» (), ТОВ «Агрейн Трейдинг» (), ТОВ «Нью Ойл» () паливно-мастильні матеріали на суму понад 5,8 млрд. грн., однак вказані суб`єкти господарської діяльності не розраховувались за отримане пальне, а отримані від контрагентів за реалізоване в подальшому пальне кошти в якості благодійної допомоги, поворотної фінансової допомоги, тощо, перераховували на рахунки підконтрольних підприємств та в подальшому привласнені учасниками злочинної схеми.

У ході проведення досудового розслідування встановлено власників корпоративних прав підприємств, задіяних у вказаній протиправній діяльності:

1.1 корпоративні права ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (, юридична адреса: м. Одеса, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 4, оф. 32), що належать ТОВ «РЕЦЕПТОР ТЕКНОЛОДЖИЗ» (), ТОВ «РАГАРД» (), ТОВ «КОРІСТЕР» (), ТОВ «ГУД ОЙЛ» (), ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» (), ТОВ «ШИЛЛІНГ» (), ТОВ «БЕЧВАР» (), ТОВ «НЬЮ ОЙЛ» (), ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» ();

1.2 корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» (, юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 4-А), що належать ТОВ «СХІДНА ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ «ЕЛЕКТРОСІТІ», , компанія «Юрометал Ентерпрайзиз лімітед» («Eurometal Enterprises Limited», Британські Віргінські Острови), ТОВ «ФКМ-3», , ТОВ «Інтерпойнт Девелопмент», , ТОВ «РАГАРД», , ТОВ «КОРІСТЕР», , ТОВ «ГУД ОЙЛ», , ТОВ «ФРІЛЕНД Україна», , ТОВ «ДМ БРОК», , ТОВ «БЕЧВА», , ТОВ «НЬЮ СИСТЕМС РЕ», ;

1.3 корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ», , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, належать ОСОБА_7 , ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ», , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ», ;

1.4 корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР», , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23, належать ОСОБА_15 , ТОВ «Символ Ойл», .

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_17 від 05.08.2024 року корпоративні права ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (), ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» (), ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» (), ТОВ «КОРІСТЕР» () визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

07.08.2024 року прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000719 - прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт майна, а саме корпоративних прав ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (), ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» (), ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» (), ТОВ «КОРІСТЕР» ().

Клопотання прокурор обґрунтовував тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000719 від 16.06.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2017-2022 рр., колишній керівник ПАТ «Укртатнафта» - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за попередньою змовою з іншими членами правління, а також посадовими особами та засновниками приватних підприємств, реалізував ТОВ «Шиллінг» (), ТОВ «Гуд Ойл» (), ТОВ «Рагард» (), ТОВ «Стрімз Кепітал» (), ТОВ «Уелс Хаус» (), ТОВ «Агрейн Трейдинг» (), ТОВ «Нью Ойл» () паливно-мастильні матеріали (надалі - ПММ) на суму понад 5,8 млрд. грн., однак вказані суб`єкти господарської діяльності не розраховувались за отримане пальне, а отримані від контрагентів за реалізоване в подальшому пальне кошти в якості благодійної допомоги, поворотної фінансової допомоги, тощо, перераховані на рахунки підконтрольних підприємств та в подальшому привласнені учасниками злочинної схеми.

Встановлено, що між ПАТ «УКРТАТНАФТА» «постачальник», в особі ОСОБА_18 , який діє на підставі Довіреності №14/03-06 від 27.12.2016 з однієї сторони, та ТОВ «ГУД ОЙЛ» «покупець», в особі директора ОСОБА_19 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір №2008/2/2118 поставки нафтопродуктів від 18.08.2017 року. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 33 834,379 тон нафтопродуктів на загальну суму 1 066 638 345,73 грн. за які ТОВ «ГУД ОЙЛ» не розрахувалося.

Також, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник», в особі ОСОБА_18 , який діє на підставі Довіреності №14/03-06 від 27.12.2017 з однієї сторони, та ТОВ «ГУД ОЙЛ» «покупець», в особі директора ОСОБА_19 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір поставки нафтопродуктів №2117/2/2118 від 20.11.2018. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 10 362,512 тон нафтопродуктів на загальну суму 586 850 847,91 грн. за які ТОВ «ГУД ОЙЛ» не розрахувалося.

Крім того, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник», в особі ОСОБА_18 , який діє на підставі Довіреності №14/03-06 від 27.12.2021 з однієї сторони, та ТОВ «ГУД ОЙЛ» «покупець», в особі директора ОСОБА_19 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір №293/2/2118 поставки нафтопродуктів від 17.03.2022. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 11 296,020 тон нафтопродуктів на загальну суму 586 850 847,91 грн. за які ТОВ «ГУД ОЙЛ» не розрахувалося.

Таким чином, на підставі договорів поставки нафтопродуктів №2008/2/2118 від 18.08.2017, № 2117/2/2118 від 20.11.2018, №293/2/2118 від 17.03.2022 ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило в адресу ТОВ «ГУД ОЙЛ» 55 492,911 тон нафтопродуктів на загальну суму близько 1 943 082 689,18 грн, за які ТОВ «ГУД ОЙЛ» не розрахувалося.

Крім того, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник», в особі ОСОБА_18 , який діє на підставі Довіреності №14/03-06 від 27.12.2018 з однієї сторони, та ТОВ «УЕЛС ХАУС» «покупець», в особі директора ОСОБА_20 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір №1341/2/2118 поставки нафтопродуктів від 27.11.2019. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 44 626,016 тон нафтопродуктів на загальну суму 586 50 847,91 грн. за які ТОВ «ГУД ОЙЛ» не розрахувалося.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник», в особі ОСОБА_18 , який діє на підставі Довіреності №14/03-06 від 27.12.2019 з однієї сторони, та ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» «покупець», в особі директора ОСОБА_21 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір №110/2/2118 поставки нафтопродуктів від 30.01.2020. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 35 806,944 тон нафтопродуктів на загальну суму 948 644 599,91 грн. за які ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» не розрахувалося.

Крім того, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник», в особі ОСОБА_18 , який діє на підставі Довіреності №14/03-06 від 27.12.2018 з однієї сторони, та ТОВ «НЬЮ ОЙЛ» «покупець», в особі директора ОСОБА_22 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір №1047/2/2118 поставки нафтопродуктів від 01.10.2019. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 26 179,291 тон нафтопродуктів на загальну суму 733 352 793,38 грн. за які ТОВ «НЬЮ ОЙЛ» не розрахувалося.

Також, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник», в особі ОСОБА_18 , який діє на підставі Довіреності №14/03-06 від 27.12.2018 з однієї сторони, та ТОВ «РАГАРД» «покупець», в особі директора ОСОБА_23 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір №13/2/2118 поставки нафтопродуктів від 08.01.2019. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 18 132,660 тон нафтопродуктів на загальну суму 513 405 999,96 грн. за які ТОВ «РАГАРД» не розрахувалося.

В подальшому, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник», в особі в.о. заступника Голови Правління з комерційних питань ОСОБА_24 , яка діє на підставі наказу №4/2311 від 17.12.2021 та довіреності №14/03-105 від 06.01.2021 з однієї сторони, та ТОВ «РАГАРД», , «покупець», в особі директора ОСОБА_23 , який діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено договір №13/2/2118 поставки нафтопродуктів від 04.01.2022. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 4 704,620 тон нафтопродуктів на загальну суму 185 992 848,93 грн. за які ТОВ «РАГАРД» не розрахувалося.

Таким чином, на підставі договорів поставки нафтопродуктів №13/2/2118 від 08.01.2019 та №13/2/2118 від 04.01.2022 ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило в адресу ТОВ «РАГАРД» 22 837,28 тон нафтопродуктів на загальну суму близько 706 185 099,90 грн, за які ТОВ «РАГАРД» не розрахувалося.

Крім того, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник» та ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ», , «покупець» укладено договір №832/2/2118 поставки нафтопродуктів від 26.06.2019. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 20 204,880 тон нафтопродуктів на загальну суму 505 394 192,61 грн. за які ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» не розрахувалося.

В подальшому, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник» та ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» «покупець» укладено договір №1122/2/2118 поставки нафтопродуктів від 01.10.2019. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 158,840 тон нафтопродуктів на загальну суму 3 860 грн. за які ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» не розрахувалося.

Таким чином, на підставі договорів поставки нафтопродуктів №832/2/2118 від 26.06.2019 та №1122/2/2118 від 01.10.2019 ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило в адресу ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» 20 363,72 тон нафтопродуктів на загальну суму близько 509 254 192,61 грн, за які ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» не розрахувалося.

Крім того, між ПАТ «УКРТАТНАФТА», , «постачальник» та ТОВ «ШИЛЛІНГ», , «покупець» з другої сторони, укладено договір №456/2/2118 поставки нафтопродуктів від 07.09.2022. За результатами укладеного договору ПАТ «УКРТАТНАФТА» відвантажило 74,100 тон нафтопродуктів на загальну суму 4 120 330,52 грн. за які ТОВ «ШИЛЛІНГ» не розрахувалося.

Встановлено, що на даний час ТОВ «Шиллінг» (), ТОВ «Гуд Ойл» (), ТОВ «Рагард» (), ТОВ «Стрімз Кепітал» (), ТОВ «Уелс Хаус» (), ТОВ «Агрейн Трейдинг» (), ТОВ «Нью Ойл» () не здійснюють жодну фінансово-господарську діяльність, за заявленими податковими адресами відсутні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані юридичні особи не мають складських, виробничих потужностей, транспортних засобів, а розмір статутного капіталу мінімальний та не співрозмірний з обсягами проведених фінансових операцій у період 2021-2022 рр., зокрема: ТОВ «Шиллінг» () - 30 тис. грн. статутного капіталу; ТОВ «Гуд Ойл» () - 20 тис. грн. статутного капіталу; ТОВ «Рагард» () - 50 тис. грн. статутного капіталу; ТОВ «Стрімз Кепітал» () - 73684,21грн. статутного капіталу; ТОВ «Уелс Хаус» () - 1052,63 грн. статутного капіталу; ТОВ «Агрейн Трейдинг» () - 74,4 тис. грн. статутного капіталу; ТОВ «Нью Ойл» () - 30 тис. грн. статутного капіталу.

Прокурор зазначив, що невстановленими на даний час особами, вживаються заходи, спрямовані на приховування слідів злочину, зокрема перереєстрації задіяних у злочинній схемі юридичних осіб на підставних фізичних осіб, зокрема: ТОВ «Уелс Хаус» () у серпні 2022 року перереєстровано з ОСОБА_20 на ОСОБА_25 (Республіка Корея) та призначено директором Кхан Шамз Ахмед; ТОВ «Стрімз Кепітал» () у лютому 2024 перереєстровано з ОСОБА_21 на ОСОБА_26 ; ТОВ «Нью Ойл» () у вересні 2022 перереєстровано з ОСОБА_22 на ОСОБА_27 ; ТОВ «Рагард» () у січні 2024 року перереєстровано з ОСОБА_23 на ОСОБА_28 .

Подальшими слідчими (розшуковими) діями встановлено, що з метою неповернення коштів на ТОВ «Шиллінг» (), ТОВ «Гуд Ойл» (), ТОВ «Рагард» (), ТОВ «Стрімз Кепітал» (), ТОВ «Уелс Хаус» (), ТОВ «Агрейн Трейдинг» (), ТОВ «Нью Ойл» () були укладені договори купівлі-продажу корпоративних прав ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» () та ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» () та складені акти взаємозаліків.

Як приклад, частину коштів від реалізації нафтопродуктів у розмірі близько 60 млн. грн. ТОВ «Стрімз Кепітал» () на підставі договору позики № СК-2022-9-фп від 21.11.2022 перерахувало на рахунки ТОВ «КОРІСТЕР» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23). Строк повернення 01.11.2023.

З метою неповернення вказаних коштів між ТОВ «КОРІСТЕР» та ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» укладено договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (, юридична адреса: м. Одеса, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 4, оф. 32) від 25.07.2023 на суму 59,8 млн. грн. що становить 5,77 відсотків статутного капіталу та проведено залік зустрічних однорідних вимог.

Крім того, частину коштів від реалізації нафтопродуктів у розмірі 300 млн. грн. ТОВ «Гуд Ойл» () на підставі договору позики №14-11/22 від 14.11.2022 перерахувало на рахунки ТОВ «КОРІСТЕР» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23). Строк повернення 01.11.2023.

З метою неповернення вказаних коштів між ТОВ «КОРІСТЕР» та ТОВ «Гуд Ойл» укладено договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ «КОНСАЛТКПІТАЛ» (, юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 4-А) від 02.08.2023 на суму 87,4 млн. грн. що становить 10,10 відсотків статутного капіталу та проведено залік зустрічних однорідних вимог.

В подальшому, з метою неповернення вказаних коштів між ТОВ «КОРІСТЕР» та ТОВ «Гуд Ойл» укладено договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (, юридична адреса: м. Одеса, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 4, оф. 32) від 09.08.2023 на суму 112,62 млн. грн., що становить 10,87 відсотків статутного капіталу та проведено залік зустрічних однорідних вимог.

Згідно матеріалів кримінального провадження встановлено, що частину коштів від реалізації нафтопродуктів у розмірі 150 млн. грн ТОВ «Агрейн Трейдинг» () на підставі договору позики №фп2022-5 від 21.11.2022 перерахувало на рахунки ТОВ «КОРІСТЕР» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23). Строк повернення 01.11.2023.

В подальшому, з метою неповернення вказаних коштів між ТОВ «КОРІСТЕР» та ТОВ «Агрейн Трейдинг» укладено договорів купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (, юридична адреса: м. Одеса, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 4, оф. 32) від 09.08.2023 на суму 104 млн 993 тис. 477,16 млн. грн., що становить 10,13 відсотків статутного капіталу та проведено залік зустрічних однорідних вимог.

Крім того, встановлено, що статутний капітал ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» був збільшений на 1 млрд 35 млн. грн ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» за рахунок чого стало можливим продаж вказаних часток статутного капіталу в якості взаємозаліків за договорами позики з ТОВ «Шиллінг» (), ТОВ «Гуд Ойл» (), ТОВ «Рагард» (), ТОВ «Стрімз Кепітал» (), ТОВ «Уелс Хаус» (), ТОВ «Агрейн Трейдинг» (), ТОВ «Нью Ойл» ().

В свою чергу, ТОВ «Стрімз Кепітал» () на даний час являється засновником (учасником) ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ».

У ході проведення досудового розслідування встановлено власників корпоративних прав підприємств, задіяних у вказаній протиправній діяльності:

1.1 корпоративні права ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ», , юридична адреса: м. Одеса, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 4, оф. 32, належать ТОВ «РЕЦЕПТОР ТЕКНОЛОДЖИЗ» код 40384521, ТОВ «РАГАРД» , ТОВ «КОРІСТЕР» , ТОВ «ГУД ОЙЛ» , ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» , ТОВ «ШИЛЛІНГ» , ТОВ «БЕЧВАР» , ТОВ «НЬЮ ОЙЛ» , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» ;

1.2 корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» (, юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 4-А, що належать ТОВ «СХІДНА ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ «ЕЛЕКТРОСІТІ» , компанія «Юрометал Ентерпрайзиз лімітед» («Eurometal Enterprises Limited», Британські Віргінські Острови), ТОВ «ФКМ-3» , ТОВ «Інтерпойнт Девелопмент» , ТОВ «РАГАРД» , ТОВ «КОРІСТЕР» , ТОВ «ГУД ОЙЛ» , ТОВ «ФРІЛЕНД Україна» , ТОВ «ДМ БРОК» , ТОВ «БЕЧВА» , ТОВ «НЬЮ СИСТЕМС РЕ» ;

1.3 корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, що належать ОСОБА_7 , ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ» , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» ;

1.4 корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР» , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23, що належать ОСОБА_15 , ТОВ «Символ Ойл» .

Прокурор у клопотанні також вказав, що постановою слідчого визнано речовими доказами корпоративні права ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» , ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» , ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , ТОВ «КОРІСТЕР» .

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права зазначених товариств.

Метою арешту вищевказаного нерухомого майна є збереження речових доказів та належне проведення судової почеркознавчої експертизи, а також подальше можливе відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні прокурор посилався також на те, що існують обставини, які підтверджують, що не застування арешту на вищезазначені об`єкти нерухомого майна може призвести до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення речових доказів по кримінальному провадженню, а також їх незаконного відчуження.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року задоволено клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000719 - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме:

1.1. корпоративні права ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» , юридична адреса: м. Одеса, вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 4, оф. 32, що належать ТОВ «РЕЦЕПТОР ТЕКНОЛОДЖИЗ» код 40384521, ТОВ «РАГАРД» , ТОВ «КОРІСТЕР» , ТОВ «ГУД ОЙЛ» , ТОВ «АГРЕЙН ТРЕЙДИНГ» , ТОВ «ШИЛЛІНГ» , ТОВ «БЕЧВАР» , ТОВ «НЬЮ ОЙЛ» , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» ;

1.2. корпоративні права ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» , юридична адреса: м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 4-А, що належать ТОВ «СХІДНА ЕЛЕКТРОТЕХНІЧНА КОМПАНІЯ «ЕЛЕКТРОСІТІ» , компанія «Юрометал Ентерпрайзиз лімітед» («Eurometal Enterprises Limited», Британські Віргінські Острови), ТОВ «ФКМ-3» , ТОВ «Інтерпойнт Девелопмент» , ТОВ «РАГАРД» , ТОВ «КОРІСТЕР» , ТОВ «ГУД ОЙЛ» , ТОВ «ФРІЛЕНД Україна» , ТОВ «ДМ БРОК» , ТОВ «БЕЧВА» , ТОВ «НЬЮ СИСТЕМС РЕ» ;

1.3. корпоративні права ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , юридична адреса: Одеська обл., с. Малодолинське, вул. Вінокурова, буд. 9, що належать ОСОБА_7 , ТОВ «СЕЙМ ІНВЕСТ» , ТОВ «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» ;

1.4. корпоративні права ТОВ «КОРІСТЕР» , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 1/22, оф. 23, що належать ОСОБА_15 , ТОВ «Символ Ойл» .

Заборонено Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам, акредитованим суб`єктам та Державній реєстраційній службі України здійснювати державну реєстрацію змін, пов`язаних зі зміною засновників, учасників, директорів ТОВ «ІНТЕРПОЙНТ ДЕВЕЛОПМЕНТ» , ТОВ «КОНСАЛТКАПІТАЛ» , ТОВ «ХАЙ-РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» , ТОВ «КОРІСТЕР» та інших реєстраційних дій.

Задовольняючи дане клопотання, подане в межах кримінального провадження №0000719 від 16.06.2022 року, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явленням обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

На переконання колегії суддів, задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки вказане майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 05.08.2024 року.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Беззаперечних доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

При цьому, незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали провадження, колегія суддів вважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку про те, що арештоване майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно може мати суттєве значення для розслідування даного кримінального провадження і прийняття процесуального рішення в ньому, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту, як речового доказу, з метою збереження.

Таким чином доводи апеляційних скарг про невідповідність арештованого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є необґрунтованими.

Доводи апеляційних скарг про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, доводи апелянтів про те, що власники арештованого майна не мають жодного відношення до обставин, які розслідуються у даному кримінальному провадженні, є передчасними та такими, що не є предметом оцінки слідчого судді під час розгляду клопотання про арешт майна.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Колегія суддів відхиляє також доводи апелянтів про те, що постанова слідчого від 05.08.2024 року про визнання майна речовими доказами носить формальний характер, так як вказана постанова слідчого, а також клопотання прокурора про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, всупереч твердженням представників власників майна, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, посилання на те, що зазначене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилання апелянтів на те, що суд, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, не дослідив та не взяв до уваги ту обставину, що арештоване майно не має жодного відношення до кримінального провадження, в рамках якого накладався арешт, колегія суддів не бере до уваги, позаяк ці доводи обґрунтованості висновків слідчого судді про задоволення клопотання прокурора про арешт майна не спростовують, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні. Прокурором при розгляді клопотання було доведено, що арештоване майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, та є речовим доказом, оскільки може підтверджувати факт вчинення кримінального правопорушення, відтак, висновок слідчого судді про накладення арешту на дане майно відповідає вимогам кримінального процесуального закону та прав власників арештованого майна не порушує.

Колегією суддів перевірено і доводи апелянтів про те, що судовий розгляд проведено без повідомлення та участі власників майна та їх представників. Дана обставина знайшла своє підтвердження, однак колегія суддів цю обставину не вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що потягло б за собою скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням строків розгляду даної категорії клопотань відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, та з урахуванням того, що в такому випадку відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, у власників майна виникає право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Крім того, слід зауважити, що процесуальні права власників майна щодо подачі пояснень та заперечень стосовно накладеного арешту відновлено під час апеляційного розгляду, де останні не були обмеженими в своїх правах відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Не спростовують висновків слідчого судді і доводи апеляційних скарг про неспівмірність обмеження прав власників майна завданням кримінального провадження, оскільки на переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, з огляду на встановлені обставини даного кримінального провадження, зважаючи на те, що на час прийняття рішення вони вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на вищезазначене майно.

Доводи апеляційних скарг про те, що накладення арешту обмежує можливості товариств здійснювати господарську діяльність, не є достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, та матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів.

Слід зауважити, що скаржниками не надано беззаперечних доказів на підтвердження наведених обставин неможливості здійснення товариствами господарської діяльності за умови накладення арешту на майно.

Порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України колегією судів не встановлено. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТКАПІТАЛ» - адвоката ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Сейм Інвест» - адвоката ОСОБА_8 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРІМЗ КЕПІТАЛ» - адвоката ОСОБА_9 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СИМВОЛ ОЙЛ» - адвоката ОСОБА_10 , представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАЙ - РЕЙЗ КОНСТРАКШНЗ ХОЛДИНГ» - адвоката ОСОБА_11 та апеляційну скаргу ОСОБА_12 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 серпня 2024 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4