Справа № 139/401/25
Провадження № 1-кп/139/25/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томашпіль Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 і ч. 4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в:

На початку травня 2024 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , достовірно знаючи встановлений чинним законодавством порядок складання іспитів для отримання права на керування транспортними засобами, перебуваючи за місцем свого проживання, під час спілкування з невідомою особою в мережі «Інтернет» домовився про виготовлення та подальше придбання за грошові кошти у сумі 2000 гривень, посвідчення водія із категорією «В».

У той же день ОСОБА_3 надіслав вищевказаній особі, свої паспортні дані, фото та зразок підпису.

У червні 2024 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 у відділенні перевізника ТОВ «Нова Пошта» в с. Михайлівці Могилів-Подільського району Вінницької області отримав посилку вартістю 2000 гривень, в середині якої знаходилось посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 4641 від 08.06.2024, на його ім`я із категорією «В», яке зберігав при собі з метою подальшого використання.

06 травня 2025 року о 08-ій годині 40 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 4641 від 08.06.2024 є підробленим, перебуваючи за кермом автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2102» із державним номерним знаком « НОМЕР_2 » та будучи зупиненим інспектором з реагування патрульної поліції СПД № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області на вулиці Центральній в с. Конищів Могилів-Подільського району Вінницької області, в ході перевірки документів пред`явив інспектору посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 08.06.2024 ТСЦ 4641, на своє ім`я, тобто використав завідомо підроблений документ, та був викритий у підробці.

Обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості та реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000112 надійшов до суду 02 червня 2025 року. Ухвалою від 02 червня 2025 року (а.с. 15) у кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року (а.с. 29-30) постановлено відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 29 травня 2025 року між прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , оскільки умови угоди суперечать вимогам кримінального закону, продовжено судове провадження у загальному порядку, завершено підготовку справи до судового розгляду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю вину в інкримінованих йому кримінальних порушеннях, погодився на дачу показань.

З урахуванням повного визнання вини, а також відповідної заяви обвинуваченого (а.с. 26), за відсутності заперечень та сумнівів, переконавшись у добровільності позиції обвинуваченого, враховуючи думку прокурора і захисника, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого та стосуються речових доказів і процесуальних витрат.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду показав: Посвідчення водія із категорією «В» він вперше отримав після закінчення навчання в ДТСААФ та складання успішних іспитів ще у 1969 році. Однак, у 2023 році він виявив, що посвідчення водія відсутнє в місці його постійного зберігання. Про втрату посвідчення він нікуди не заявляв, а через мережу інтернет на підставі відповідного оголошення замовив відповідний документ. Із особою, яка обіцяла виготовити посвідчення водія він домовився про вартість і терміни послуги, надав свої паспортні дані, зразок підпису та фото. Це було на початку травня 2024 року. Приблизно через місяць на відділення НП у с. Михайлівці надійшло посвідчення водія категорії «В» на його ім`я, він оплатив вартість послуги 2 тисячі гривень, заплатив за пересилку цього посвідчення. З того часу він постійно возив посвідчення із собою. 06 травня 2025 року зранку у с. Конищів його зупинив інспектор поліції, коли він їхав ремонтувати бензокосу. Під час перевірки документів інспектор виявив, що посвідчення водія категорії «В» на його ім`я відсутнє у відповідній електронній базі. На запитання інспектора, як отримав таке посвідчення, він щиросердно розповів правду. На місце зупинки ТЗ інспектор викликав групу слідчих, там було оформлено необхідні документи, його посвідчення водія було вилучено. Щиро кається у вчиненому.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого в інкримінованих кримінальних правопорушеннях доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема, що відповідно до класифікації, визначеної у ст. 12 КК України, діяння ОСОБА_3 передбачене ч. 3 ст. 358 КК України - є нетяжким злочином; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що за місцем свого проживання він характеризуються виключно позитивно (а.с. 44) як авторитетний та активний односельчанин, що він має сталі сімейні зв`язки (а.с. 45), що він не перебуває на спеціальних медичних обліках (а.с. 46).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину вперше (а.с. 47).

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, ні досудовим розслідуванням, ні під час судового провадження не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь (а.с. 35-38) з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого (а.с. 39-40). Відповідно до таких документів Могилів-Подільський РС філії ДУ «Центр апробації» у Вінницькій області зробив висновок, що існує низький (нульовий) ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення і низький (нульовий) ризик небезпеки особи для суспільства та окремих громадян, а виправлення обвинуваченого можливе без реального позбавлення волі.

На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення ним кримінальних правопорушень буде призначення такого покарання: за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 НМДГ, а за ч. 3 ст. 358 КК України позбавлення волі на строк один рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, суд вважає за доцільне визначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. В той же час, зурахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин та особи винного, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від покарання з призначенням іспитового строку на мінімальний строк, визначений законом.

З огляду на обставину, що досудовим слідством запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу відсутнє, суд не вбачає потреби в обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого на цьому етапі судового розгляду.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Визнане в провадженні речовим доказом посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 4641 на прізвище ОСОБА_3 (а.с. 48-49), на підставі п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Витрати на проведення експертиз з дослідження у кримінальному провадженні склали 4457 гривень (а.с. 50), а тому саме такий розмір процесуальних витрат підлягає стягненню із обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді позбавлення волі на 1 (один) рік;

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 4641 на прізвище ОСОБА_3 , залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити сторонам.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________