Справа № 461/6096/19
Провадження № 1-кп/461/191/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2025 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час розгляду кримінального провадження №0002168 відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України, клопотання прокурора ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 146 КК України.

Прокурор Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями, про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з 22.00 год до 06.00 год., посилаючись на обґрунтованість обвинувачення у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296 КК України, на те, що санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, тобто в силу положень ст. 12 КК України таке правопорушення є тяжким злочином, а також на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших обвинувачених.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи та обґрунтування сторін обвинувачення та захисту, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби та такий запобіжний захід може бути застосований щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів .

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, з огляду на що суд вважає наявним ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності.

Також суд вважає, що існує ризик впливу на інших учасників процесу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 1 ст. 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність хоча б одного з ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищенаведені обставини, оцінивши доводи сторін обвинувачення та захисту в їх сукупності, враховуючи відомості, що характеризують обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. щоденно, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку суду, зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суд, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, покладає на обвинувачених певні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193 - 194, 196 - 197, 309 310, 311, 315 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. щоденно, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру під час оголошення відповідної тривоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду у визначений час;

- не відлучатися з території Бучанського району Київської області та міста Києва, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії ухвали та обов`язків до 11.09.2025 року включно.

Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого, за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цих осіб, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.07.2025.

Суддя ОСОБА_9