Провадження №1-кп/748/228/25
Єдиний унікальний № 748/966/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 04 лютого 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернігова, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, незаміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України,

за участі :

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно на початку вересня 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в денний час ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з єдиним умислом, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо потерпілого ОСОБА_8 , який не досягнув шістнадцятирічного віку, та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останнього, порушити його нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила умисні розпусні дії відносно неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які спричинили останньому шкоду його нормальному моральному становленню, а саме оголилась та здійснювала непристойні доторки руками до оголених статевих органів потерпілого, після чого вступила з ним у вагінальний статевий контакт, що призвело до задоволення її статевої пристрасті.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, пояснивши, що влітку познайомилась з ОСОБА_9 , який біля її господарства намагався відчинити машину, за якою вона приглядала. ОСОБА_10 повідомив, що машина вже була відчинена. Потім вона вирішила поставити машину в гараж і ОСОБА_10 зі своїм другом допомогли її закотити. У неї в гаражі стояв мопед і ОСОБА_10 попросив покататись. Вона відремонтувала мопед та дозволила ОСОБА_10 на ньому кататися. В подальшому ОСОБА_10 її почав розпитувати про її інтимне життя та просити її допомогти з сексуальним досвідом. Вона погодилась. Наприкінці серпня початок вересня до неї приходив батько ОСОБА_10 та повідомив, що його сину 14 років і щоб вона не давала йому кататись мопед. Обвинувачена не заперечувала того факту, що на початку вересня 2024 року їй було відомо про вік ОСОБА_11 , підтвердила, що торкалась руками до його статевого органу, оголялась перед ним, після чого вступила з ним у вагінальний контакт, під час якого у ОСОБА_11 пішла кров зі статевого органу. ОСОБА_3 визнала, що вчинила розпусні дії відносно ОСОБА_11 , який не досяг 14 років. Вона віддала гроші ОСОБА_12 в розмірі 18 000 грн, щоб він мовчав і не розповідав про те, що сталось. Також вказала, що до неї приходив батько ОСОБА_10 та повідомив, що він все знає та запропонував заплатити гроші в розмірі 5 000 доларів США або він звернеться до поліції. Не визнала цивільний позов в розмірі 500 000 грн, вказуючи, що у неї вимагали гроші і вона вже заплатила 18 000 грн.

Законний представник неповнолітнього потерпілого повідомив, що вони проживала в с.Терехівка з 2017 року та займались вирощуванням у теплицях. Після повномасштабного вторгнення їх бізнес не приносив таких доходів як раніше, а тому в 2023 року обговорювали питання переїзду до м.Чернігова, де й них була квартира. Переїжджати вирішили після закінчення сезону в 2024 році, також виставили будинок на продаж. З ОСОБА_3 уклали попередній договір купівлі- продажу у вересні 2024 року. На початку вересня син прийшов ввечері додому пригнічений, вони з дружиною розпитували, що сталося, але він відразу не розповів. Пізніше в цей же день син розповів про сексуальний контакт з ОСОБА_3 та про пошкодження статевого органу. Коли син їй розповів, то вони розгубились і не знали що робити. З ОСОБА_3 вони уклали попередній договір купівлі-продажу будинку, розривати не могли, а тому уклали з нею основний договір. В січні 2025 року після укладення договору забрали свої речі та вирішили поспілкуватись з ОСОБА_3 з приводу того, що сталося. Вона спочатку заперечувала, а потім підтвердила про сексуальний контакт з їх сином. Він запропонував ОСОБА_3 або вона відшкодовує моральну компенсацію або вони звертаються до поліції. Син йому повідомив, що він попереджав ОСОБА_3 , що йому 14 років. Підтримав цивільний позов, вказав, що його син отримав психологічну травму, після даних подій він став дратівливим, не може налагодити контакт з дівчатами, підвищує голос на маму та з кожним днем його стан не покращується.

Крім визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні інкримінованого їй кримінальному правопорушенні, показів законного представника, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, зібраними під час досудового розслідування та долученими до матеріалів кримінального провадження.

04.02.2025 прийнято від ОСОБА_5 заяву, в якій він просить вжити заходів та провести перевірку по факту статевих зв`язків його сина ОСОБА_10 , що є неповнолітнім з ОСОБА_3 . За фактом повідомлення внесені відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

Як слідує з свідоцтва про народження ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до психолого-педігогічної характеристики ОСОБА_8 є учнем 7 класу Чернігівської гімназії № 33, зарекомендував себе відносно старанним учнем, батьки приділяють дитині достатньо уваги, задовольняють необхідні потреби, спілкуються із класним керівником та представниками психологічної служби.

Висновком експерта № 75 за результатами проведеної судово-медичної експертизи доводиться, що в ході зовнішнього огляду у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено рубець м`яких тканин вуздечки статевого органу, що являється наслідком загоєння рани, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Висловитись щодо конкретної дати утворення вищевказаного тілесного ушкодження за наявними даними не надається можливим, однак експерт не виключає можливості його утворення в серпні вересні 2024 року, як на це вказано в описовій частині даної постанови. Виходячи з кількості ушкоджень, що мали місце, їх характеру та розташування, можна припустити, що вони могли утворитись як мінімум від однієї травмуючої дії в ділянку вуздечки статевого органу.

В порядку ч.1 ст.225 КПК України слідчим суддею був допитаний неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 в присутності законного представника та психолога. В ході допиту ОСОБА_8 вказав, що познайомився з ОСОБА_3 на вулиці в селі Терехівка в серпні 2025 року. ОСОБА_3 просила його допомогти по господарству. Вона давала йому кататися свій мопед. ОСОБА_10 вказав, що повідомляв ОСОБА_3 , що йому 14 років, вона в свою чергу повідомила, що їй 30 років. В подальшому, в ході спілкування від ОСОБА_3 почали надходити пропозиції щодо сексуального контакту. ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_3 , торкалась його статевого органу. Вона запропонувала йому зробити масаж, спочатку він лежав на животі, а потім сказала перевернутись. Вона зняла з себе верхній одяг, він пручався, вона наказала йому роздягнутись, та вступила з ним у вагінальний статевий контакт. У нього пішла кров зі статевого органу і він злякався. ОСОБА_10 повідомив, що даний контакт відбувся на початку вересня 2024 року. Було багато крові і йому було боляче. ОСОБА_3 дала йому кошти в розмірі 18 000 грн.

Як слідує з оглянутого відеозапису допиту ОСОБА_8 йому було незручно давати пояснення, він хвилювався.

Відповідно до наданої довідки психолога, внаслідок пережитих сексуальних насильницьких дій ОСОБА_10 зазнав нервового зриву, що спричинило виникнення фобічного стану. Рекомендовано пройти курс психологічної корекції для подолання наслідків пережитого та корекції фобічного стану. ( а.с.25-26)

В ході проведення негласних слідчих розшукових дій, що зафіксовано в протоколі про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відеоконтроль особи від 26.02.2025 ОСОБА_3 повідомляла вчинення дій сексуального характеру щодо неповнолітнього.

Під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 20.03.2025, ОСОБА_3 вказала про обставини знайомства з ОСОБА_9 , їх подальше спілкування, показала кімнату, де вона вчиняла розпусні дії щодо неповнолітнього, також повідомила, які саме дії були вчинені з її боку.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні розпусних дій відносно особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, що передбачено ч.1 ст.156 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимою, 14.11.2024 притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.124, 122-4 КУпАП, в диспансерне наркологічне відділення та до лікаря-психіатра за медичною допомогою не зверталась, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суду надана досудова доповідь, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ризик її небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а отже орган пробації з урахуванням дослідженої інформації, що характеризує особу обвинуваченої за місцем проживання, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, прийшов до висновку про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, а також покладення додаткового обов`язку виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до нетяжких злочинів, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують її особу, стан здоров`я, думку законного представника потерпілого, обставини вчиненого, і вважає, що їй має бути призначено покарання в межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, те, що ОСОБА_3 є раніше не судимою, щиро розкаялась у вчиненому, обставини вчиненого, відношення обвинуваченої до скоєного, її процесуальну поведінку, виходячи з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням досудової доповіді, суд погоджується з думкою прокурора та приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, із звільненням її на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на певний термін, з покладенням на останню певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Законним представником потерпілого в інтересах неповнолітнього потерпілого заявлено цивільний позов на суму 500 000 грн моральної шкоди, яку просив стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Окрім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 15 грудня 2020 року (справа №752/17832/14-ц).

Відповідно до положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

В силу ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_8 , суд враховує характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, що поніс ОСОБА_8 , в житті якого після зазначених подій стались негативні зміни, останній після вчиненого щодо нього злочину докладав додаткових зусиль для організації свого життя, вимушений був з`являтись до поліції, до слідчого судді, відповідати на незручні запитання та давати пояснення щодо подій, що з ним сталися, звертався до психолога, отримані ушкодження, тривалість у зв`язку з цим реабілітації, отримання потерпілим 18 000 грн від ОСОБА_3 , доводи позову, ступінь вини обвинуваченої, її матеріального достатку, та виходячи з вимог розумності, виваженості і справедливості, суд оцінює завдану ОСОБА_8 моральну шкоду, яка підлягає стягненню, у розмірі 22 000 грн. Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Також, законний представник потерпілого просив стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн, на підтвердження чого надано акт виконаних робіт, квитанція про сплату 20 000 грн.

Захисник обвинуваченої просила зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу.

З урахуванням розумного часу, затраченого адвокатом на складання позову, вивчення документів, аналізу законодавчих актів та узгодження правової позиції, що в акті є завищеним, оскільки зазначений час в акті складає 10 годин, представництва в суді позивача, часткового задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про зменшення понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , що поніс зазначені витрати, до 10 000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України і призначити їй покарання за дане кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, поклавши у відповідності до ст. 76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , 22 000 (двадцять дві тисячі) грн моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 понесені ним витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1