Провадження № 1-кс/202/5485/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором групи прокурорів Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001251 від 10.09.2024, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь АР Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що У провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0001251, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 10.09.2024, за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан та впроваджено визначені ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, який неодноразово продовжений, та діяв на час вчинення злочину.

У невстановлений період часу, але не пізніше вересня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішив заволодіти грошовими коштами у розмірі 120000 гривень раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом вимагання.

Так, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи під вартою у ДУ «Дніпровській установі виконання покарань (№4)», що за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80, Дніпропетровської області, залучив для реалізації свого злочинного умислу своїх знайомих ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не були обізнані про злочинні плани ОСОБА_5 .

В подальшому, 05 вересня 2024 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за усною вимогою ОСОБА_5 , будучи необізнаними про злочинні наміри останнього, прибули до місця мешкання потерпілого, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , покликали потерпілого, а коли останній вийшов до них, ОСОБА_9 передав мобільний телефон у режимі дзвінка потерпілому, де на зв`язку перебував ОСОБА_5 , під час розмови останній висловив безпідставні вимоги визнання та передачі йому неіснуючого боргу ОСОБА_7 , а саме грошових коштів..

Доводячи свій злочинний намір, направлений на вимагання коштів у ОСОБА_7 неодноразово зі свого телефону за мобільним номером НОМЕР_1 дзвонив на телефон потерпілого за мобільним номером НОМЕР_2 і висилав йому повідомлення в месенджері WhatsApp з метою доведення до свідомості ОСОБА_7 реальності погроз та заподіяння йому шкоди у випадку ігнорування його вимог з вимогою передачі ним грошових коштів.

Після чого, 23.09.2024 ОСОБА_7 , сприйняв такі погрози як реальні та поїхав до с. Слобожанське Дніпропетровської області за допомогою терміналу що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н., с. Слобожанське, вул. Логістична, 25, переказав частину обумовлених грошових коштів у сумі 23000 гривень, як кошти які вимагав підозрюваний, на картковий рахунок № НОМЕР_3 , номер якого ОСОБА_5 надіслав у вигляді текстового повідомлення, з належного підозрюваному номера мобільного телефону НОМЕР_1 у месенджері WhatsApp потерпілому цього ж дня.

В подальшому, 08 жовтня 2024 року близько 16 години 08 хвилини, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в умовах попереднього ув`язнення у ДУ «Дніпровській установі виконання покарань (№4)», що за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80, Дніпропетровської області, вислав на мобільний телефон НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_7 голосове повідомлення у месенджері WhatsApp, в котрому погрожував знищенням майна, що належить потерпілому, у разі невиконання у повному обсязі висунутих вимог, тобто з вимогою передачі потерпілим грошових коштів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.02.2025 близько о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна, а саме грошових коштів у сумі 100000 гривень належних потерпілому ОСОБА_7 , корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, перебуваючи в умовах попереднього ув`язнення у ДУ «Дніпровській установі виконання покарань (№4)», що за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 80, Дніпропетровської області, в ході телефонної розмови з потерпілим, почав в бік останнього висловлювати погрози застосувати відносно нього фізичне насильство та пошкодити майно, що належить потерпілому, які останній сприймав реально.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у вимаганні передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, пошкодженням та знищенням його майна, вчинене в умовах воєнного стану.

За вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 .

12.02.2025 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

14.02.2025 слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вина ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується зібраними досудовим розслідуванням доказами.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , закінчується.

Крім того, найважливішим аспектом вказаного кримінального провадження є проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій. На даний час по частині з яких прийнято рішення про розсекречування та зняття грифу секретності, однак деякі з них ще потребують прийняття рішення про скасування грифу секретності, що потребує значного часу через склад комісії Дніпровського апеляційного суду, у зв`язку з чим є необхідність у продовженні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки сторонам кримінального провадження, а також є достатньо підстав вважати, що зберігаються ризики, передбачені пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшились та продовжують існувати, саме спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Зазначений ризик, окрім іншого підтверджується тим, що ОСОБА_5 наразі, не має на утриманні дітей та батьків, що у свою чергу свідчить про відсутність сталих соціальних зв`язків у останнього.

- незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків які йому знайомі, експертів, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слід звернути увагу на ту обставину, що останні роки частина території України не підконтрольна державній владі та правоохоронним органам України. В разі застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, то останній може переховуватись від правоохоронних органів та суду на непідконтрольних територіях держави.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, а саме вчинив злочин із застосуванням погрози застосування насильства, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, є необхідним не визначати розмір застави. На теперішній час ризики не зменшилися, є наявними та продовжують існувати.

Обставинами, які перешкоджали здійснити процесуальні і слідчі (розшукові) дії раніше є складність кримінального провадження, кількістю підозрюваних осіб, захисників, необхідність проведення значного обсягу процесуальних дій, повно і ефективно дослідити усі обставини кримінального правопорушення.

З урахуванням вищезазначеного та встановлення всіх обставин вчиненого злочину, внаслідок особливої складності, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В ході розгляду клопотання слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини та наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, які не зменшились. Просили продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію захисника.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 зазначеної статті КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддею встановлено, що слідчими слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001251 від 10.09.2024.

12.02.2025 року у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10.09.2024; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 26.09.2024, 11.10.2024, 01.11.2024, 11.12.2024, 12.02.2025; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 10.09.2024, 26.09.2024, 12.02.2025; протоколами оглядів від 26.09.2024, 11.10.2024, 01.11.2024, 11.12.2024, 12.02.2025; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, обл. № 55/15/Д/3/568т від 03.02.2025, обл. № 55/15/Д/3/569т від 03.02.2025, обл. № 55/15/Д/3/929т від 18.02.2025; речовими доказами; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

14.02.2025 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.02.2025 року підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів, який в подальшому продовжений.

07.04.2025 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська строк досудового розслідування продовжено до 12 серпня 2025 року.

Таким чином, при вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у встановленому законом порядку строк досудового слідства подовжено, що свідчить про необхідність проведення подальших слідчих дій.

Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється необхідністю уникнення ризиків передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.189 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання вини підозрюваного, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Слідчий суддя вважає наявним й ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, про існування якого свідчать обставини злочину у вчиненні якого ОСОБА_5 повідомлено про підозру, а також те, що підозрюваному відомі особисті дані потерпілого, у зв`язку з чим він може вчинити спроби незаконного впливу на нього.

Вказані ризики на даний час не зменшилися.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи, що обставини з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшилися, а також приймаючи до уваги, що слідчим та прокурором належним чином обґрунтовано обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також доведено, що інший більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним наразі не визначати розмір застави.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 15 (п`ятнадцять) днів, по 12 серпня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 12 серпня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1