ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

за участю обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хаджибейського районного суду м. Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000178 від 18.03.2025 року за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове, Великомихайлівського району, Одеської області, громадянин України, українець, з неповною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніш судимого:

- 26.10.2023 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 186 КК України, до позбавлення волі на 7 років, який 08.02.2024 року був змінений Одеським апеляційним судом в частині призначеного покарання, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-XI від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався, та діє до 5 години 30 хвилин 07.08.2025 р.

20 січня 2025 року близько 13 години 48 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у маршрутному таксі № 201 за адресою: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера. 148, яке зупинилося на зупинці громадського транспорту «Овідіопольська дорога» почав прямувати до виходу. У цей момент ОСОБА_6 помітив раніше не знайому йому потерпілу ОСОБА_7 , яка сиділа на вільному місці з правої сторони біля вхідних дверей та тримала в руках мобільний телефон блакитного кольору, марки «ОРРО А60», модель «СРН2631», іmeі (1): НОМЕР_1 , іmeі (2): НОМЕР_2 в середині якого знаходилась сім-карта оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 . В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, а саме зазначеного мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 направляючись у бік виходу маршрутного таксі № 201 проходячи вздовж потерпілої ОСОБА_7 , яка в цей час сиділа, правою рукою та шляхом ривку вирвав із її руки належний їй мобільний телефон блакитного кольору, марки «ОРРО А60», модель «СРН2631», іmeі (1): НОМЕР_1 , іmeі (2): НОМЕР_2 в середині якого знаходилась сім-карта оператора «Київстар» із номером НОМЕР_3 , тим самим заволодів ним та почав бігти, усвідомлюючи, що його дії стали помічені і оцінюються як відкрите викрадення чужого майна, з місця вчинення злочину зник, тим самим отримав реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями. ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 5702,45 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив обставини які були викладені в обвинувальному акті, а саме, що дійсно 20.01.2025 року приблизно о 13:45 год. перебуваючи у маршрутному таксі № 201 за адресою: м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера. 148, при виході з маршрутного таксі № 201 відкрито заволодів мобільним телефоном блакитного кольору, марки «ОРРО А60», модель «СРН2631», іmeі (1): НОМЕР_1 , іmeі (2): НОМЕР_2 в середині якого знаходилась сім-карта оператора «Київстар» НОМЕР_3 , який належить потерпілій ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_7 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального характеру вона не має, оскільки викрадене майно їй було повернуто.

За вище вказаними обставинами, за клопотаннями учасників судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позицій. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджено, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які їм зрозумілі.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками - відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Як пом`якшувальними покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставинами суд враховує, те що він провину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставин суд не вбачає.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчинення кримінального правопорушення в період відбуття покарання у вигляді іспитового строку особистість обвинуваченого ОСОБА_6 який перебуває у молодому віці 19 років, те що викрадене майно було повернуто потерпілій, вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу сімейних обстави, має постійне місце проживання, неофіційно працював смажником насінна на промринку «7 км», на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, відсутність тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої, відношення до скоєного, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про можливість призначення йому мінімального покарання передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, та частковим приєднанням покарання за вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26.10.2023 року.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає необхідним зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2025 р., а саме з мобільного телефону блакитного кольору, марки «ОРРО А60», модель «СРН2631», іmeі (1): НОМЕР_1 , іmeі (2): НОМЕР_2 ; та від 24.01.2025 р., а саме з штанів-джинсів блакитного кольору, куртки синього кольору, кофти з капюшоном фіолетового кольору з застібкою, марки «KAMTIK Classics» розміром XL, кросівок-кед білого кольору марки «Reebok» розміром 40,5.

Відповідно до ст. 100 КПК України суд вважає необхідним речові докази по справі:

- мобільний телефон блакитного кольору, марки «ОРРО А60», модель «СРН2631», іmeі (1): НОМЕР_1 , іmeі (2): НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету № CRI1222248, який було повернуто потерпілій ОСОБА_7 - слід вважати повернутим за належністю;

- штани-джинси блакитного кольору, куртку синього кольору, кофту з капюшоном фіолетового кольору з застібкою, марки «KAMTIK Classics» розміром XL, кросівки-кеди білого кольору марки «Reebok» розміром 40,5, які поміщено до сейф пакету № WAR1823, та зберігається в камері речових доказів ГУНП в Одеській області ОРУП № 1 ВП №1, квитанція № 008341, номер книги обліку речових доказів № 316, порядковий № 997 - слід повернути ОСОБА_6 за належністю;

- DVD-R з двома відео файлами слід зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Процесуальні витрати по справі складають 320 грн. за проведення товарознавчої експертизи № 225/25 від 23.01.2025 р. та сплачені замовником ОСОБА_7 . Питання щодо відшкодування процесуальних витрат під час досудового провадження та судового розгляду не ставилось, тому, на думку суду, під час виконання цього вироку вони відшкодуванню не підлягають.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строком на 7 /сім/ років.

На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_6 частково приєднати покарання не відбуте за попереднім вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26.10.2023 року за ч. 4 ст. 186 КК України, який 08.02.2024 року був змінений Одеським апеляційним судом в частині призначеного покарання, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, остаточно призначивши покарання засудженому ОСОБА_6 у вигляді 7 /семи/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, а саме з 21.01.2025 р.

До вступу вироку в законну силу застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України зняти арешт з речових доказів, накладений ухвалами слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 24.01.2025 р., а саме:

- з мобільного телефону блакитного кольору, марки «ОРРО А60», модель «СРН2631», іmeі (1): НОМЕР_1 , іmeі (2): НОМЕР_2 ;

- з штанів-джинсів блакитного кольору, куртки синього кольору, кофти з капюшоном фіолетового кольору з застібкою, марки «KAMTIK Classics» розміром XL, кросівок-кед білого кольору марки «Reebok» розміром 40,5.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази по справі:

- мобільний телефон блакитного кольору, марки «ОРРО А60», модель «СРН2631», іmeі (1): НОМЕР_1 , іmeі (2): НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету № CRI1222248, який було повернуто потерпілій ОСОБА_7 - слід вважати повернутим за належністю;

- штани-джинси блакитного кольору, куртку синього кольору, кофту з капюшоном фіолетового кольору з застібкою, марки «KAMTIK Classics» розміром XL, кросівки-кеди білого кольору марки «Reebok» розміром 40,5, які поміщено до сейф пакету № WAR1823, та зберігається в камері речових доказів ГУНП в Одеській області ОРУП № 1 ВП №1, квитанція № 008341, номер книги обліку речових доказів № 316, порядковий № 997 - повернути ОСОБА_6 за належністю;

- DVD-R з двома відео файлами - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1