УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 Справа №607/13524/25 Провадження №1-кс/607/3781/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001200 від 15.05.2024 про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук, Полтавської області, українки, громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, матері 2-х малолітніх дітей, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження №0001200 від 15.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , на шістдесят днів.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001200 від 15.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як зазначає прокурор, у ході досудового розслідування встанолвено, що ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_6 , у березні 2025 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), використовуючи месенджер «Telegram», з аккаунтом « ОСОБА_7 » (електронне посилання ОСОБА_8 ), який прив`язано до її мобільного номеру телефону НОМЕР_1 , розпочала листування з невстановленим на теперішній час представником спецслужб рф так званим « ОСОБА_9 » (електронне посилання ОСОБА_10 ).

У подальшому, в березні 2025 року у ході листування невстановлений на теперішній час представник спецслужб рф так званий «Папа» направив ОСОБА_4 текстові повідомлення, в яких зазначив види завдань необхідних для виконання, а саме: отримання саморобних вибухових пристроїв та вчинення вибухів, підривів автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України, а також виконання інших поточних завдань.

На вказані пропозиції ОСОБА_4 та ОСОБА_6 добровільно погодилися та надали згоду на отримання, зберігання, транспортування та застосування саморобних вибухових пристроїв у зазначені «Папою» місця, вчинення вибуху, підриву автомобілів військовослужбовців ЗСУ, а також виконання інших поточних завдань.

16.03.2025, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, на виконання отриманого від невстановленого на теперішній час представника спецслужб рф так званого «Папи» завдання, з метою вчинення вибухів, які мали б створити небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяти значну майнову шкоду, та мали б призвести до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, прибули до м. Тернополя.

17.03.2025 орієнтовно о 10 год. 37 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Тернополі, з метою реалізації свого злочинного умислу, прийшли на АДРЕСА_2 , де здійснили відео-фіксацію приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також автотранспортного засобу, який знаходився біля даного приміщення, що за зовнішніми ознаками, а саме зеленим кольором схожий на автомобіль Збройних Сил України.

У подальшому, 17.03.2025 о 12 год. 47 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , заздалегідь спланувавши спосіб здійснення ними злочину, на виконання отриманого від невстановленого на теперішній час представника спецслужб рф «Папи» завдання, прибули у м. Тернополі до так званого «схрону», поблизу автозаправки «Motto» по вулиці Будного, 21, з метою відшукання двох саморобних вибухових пристроїв, залишених з елементами приховування за попереднього повідомленими «Папою» географічними координатами 49,540881, 25,560776.

Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 17.03.2025 у проміжку часу з 12 год. 47 хв. по 12 год. 59 хв. перебуваючи за вищезазначеною адресою, вчинили дії направлені на відшукання вищезазначених двох саморобних вибухових пристроїв, що знаходились всередині автомобільної шини накритої фрагментом металопрофілю.

Однак, 17.03.2025 вказані два саморобні вибухові пристрої, у ході проведення контролю за вчиненням злочину, у формі імітування обстановки злочину, було замінено співробітниками УСБУ в Тернопільській області на несправжні (імітаційні) засоби і залишено у так званому «схроні» до їх відшукання ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 .

Отримавши вказані два пристрої, які знаходились у двох рюкзаках, та вважаючи їх саморобними вибуховими пристроями, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , того ж дня о 13 год. 11 хв., з метою недопущення викриття їх злочинної діяльності співробітниками правоохоронних органів, доставили дані предмети у камеру схову №49 «АТБ маркета», за адресою: м. Тернопіль, вул. Митрополита Шептицького, 5б.

Цього ж дня, 17.03.2025 ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 вважаючи, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та їх дії є непомітними для оточуючих, з метою реалізацію свого злочинного умислу, о 20 год. 06 хв. забрали з камеру схову №49 «АТБ маркета» вищезазначені два предмети, які вони вважали саморобними вибуховими пристроями, та перенесли їх в орендовану квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшої активації приведення у готовність до вчинення дистанційного підриву.

Надалі, ввечері 17.03.2025 ОСОБА_6 за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 , переконавшись у наявності в отриманих рюкзаках двох предметів, які вони вважали саморобними вибуховими пристроями та за допомогою яких мали намір вчинити терористичний акт, для забезпечення власної безпеки та з метою недопущення виявлення співробітниками правоохоронних органів їхніх дійсних протиправних намірів, приховав вказані два предмети у лісосмузі, поблизу будинку №2 у провулку Цегельний в м. Тернопіль, за географічними координатами 49.542120, 25.586080.

Однак, злочинні дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були викриті та припиненні співробітниками УСБУ в Тернопільській області.

З огляду на наведене прокурор вважає, що у кримінальному провадженні №0001200 від 15.05.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

18.03.2025 о 12 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.

19.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

20.03.2025 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, в межах строків досудового розслідування, до 12 год. 10 хв. 16.05.2025.

09.05.2025 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо підозрюваної ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, в межах строків досудового розслідування, до 23 год. 59 хв. 06.07.2025.

30.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор вказує, що на сьогоднішній день виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, які були враховані судом при застосуванні до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися. При цьому, зміна підозрюваній запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити виконанню підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Так, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

30.06.2025 прокурором у даному кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та у порядку ст. 290 КПК України доручено слідчому повідомити підозрювану та її захисника про завершення досудового розслідування, надавши доступ до матеріалів досудового розслідування.

У цей же день слідчим повідомлено підозрюваній та її захиснику про завершення досудового розслідування у вищезазначеному кримінальному провадженні та відкрито матеріали досудового розслідування. На даний час стороною захисту здійснюється ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у 5-ти томах.

Однак, для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження підозрюваної та її захисника потрібен значний проміжок часу, а тому у зв`язку із наведеним скерувати обвинувальний акт до Тернопільського міськрайонного суду на даний час не виявляється за можливе.

З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 покладених на неї процесуальних обов`язків, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також враховуючи обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, прокурор просить клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання, репутацію та майновий стан , наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини , ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001200 від 15.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 18.03.2025 о 12 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

19.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у готуванні до скоєння терористичного акту, тобто вчинення вибуху, який мав би створити небезпеку для життя і здоров`я людини, заподіяти значну майнову шкоду, та мав би призвести до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та у придбанні, зберіганні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, скоєного за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2. ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.03.2025 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 год. 10 хв. 16.05.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 09.05.2025, стосовно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 23 год. 59 хв. 06.07.2025.

30.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у готуванні до вчинення терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 КК України та у закінченому замаху на придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, скоєного за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 та її можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме:

-протоколи допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 19.03.2025, 01.04.2025;

-протоколи проведення слідчого експерименту від 18.03.2025, 16.04.2025;

-висновок судово психіатричної експертизи № 265 від 01.04.2025;

-протоколи допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 19.03.2025, 28.04.2025;

-протокол одночасного допиту осіб підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 08.05.2025;

-протокол огляду місці події від 18.03.2025;

-протокол огляду саморобних вибухових пристроїв від 19.03.2025;

-протокол огляду мобільних телефонів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від 19.03.2025;

-протокол огляду технічних приладів ТОВ «АТБ маркет» від 19.03.2025.

Надаючи оцінку наведеним доказам про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, слідчий суддя, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення».

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Окрім цього, сторона захисту беззаперечними доказами не спростовує питання обґрунтованості підозри.

При цьому слідчий суддя відзначає, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті.

Слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

У зв`язку із закінченням 06.07.2025 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , у прокурора виникла необхідність у його продовженні, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України, які описані в ухвалі слідчого судді про його застосування та продовження, на даний час продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати і надалі.

Застосовуючи щодо ОСОБА_4 запобіжний захід та продовжуючи його, слідчі судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області вважали, що існують ризики того, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення.

Поряд з цим, у клопотання сторона обвинувачення посилається на продовження існування ризиків того, що підозрювана ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку із чим виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1-5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжкий, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрювана ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і міру покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 особисто знайома ним, а відтак ОСОБА_4 як особисто так і через третіх осіб, може незаконно впливати на іншого підозрюваного з метою дачі ним неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як свідки та інші підозрювані, ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Так само, слідчий суддя також вважає, що не перестав існувати ризик того, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як остання будучи особою працездатного віку, ніде не працює, а відтак постійного законного джерела доходу (прибутку) не має, що в цілому свідчить про те, що остання, переслідуючи корисливий мотив, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відтак слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слідчий суддя зауважує, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний чи обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваних чи обвинувачених кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогнозованості характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання її винною, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваної, характер вчинення кримінальних правопорушень та її роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваної та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Встановлено, що 30.06.2025 прокурором у даному кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001200 від 15.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України докази достатніми для складання обвинувального акту, у зв`язку із чим старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_12 , в порядку ст. 290 КПК України, повідомлено підозрюваній та її захиснику про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001200 від 15.05.2024 та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя враховує значний об`єм матеріалів досудового розслідування, який надався для ознайомлення стороні захисту, та вважає, що прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про продовження підозрюваному строку запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення належного ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та оформлення обвинувального акту для скерування його до суду.

У зв`язку із наведеним, клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 23 год. 59 хв. 29.08.2025, який на переконання слідчого судді буде достатнім для належного ознайомлення сторін із матеріалами кримінального провадження.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258 та ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється в тому числі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 258, слідчий суддя, відповідно до абзацу 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, не вважає за доцільне визначати останньому заставу.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою без визначення розміру застави до 23 год. 59 хв. 29.08.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копії ухвали вручити підозрюваній, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складений та оголошений 04.07.2025 о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1