Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/564/23
Провадження № 1-кп/945/303/25
ВИРОК

Іменем України

05 травня 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (приймає участь дистанційно з приміщення

Державної установи "Казанківська виправна

колонія (№93)"),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в режимі відеоконференції з Державною установою "Казанківська виправна колонія (№93)" в залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження №0000021, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Радісний Сад Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, із середньою освітою, раніше судимого:

- 06.03.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 20.04.2018 року за відбуттям строку покарання;

- 25.02.2014 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.309 КК України, ст.ст.70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.05.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 27.02.2024 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.4 ст.185 КК України, ст.71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 20.06.2024 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.ч.2,3,4 ст.185 КК України, ч.2 ст.309 КК України, ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що 24.02.2022 року у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 на території України введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений та діяв на момент вчинення кримінальних правопорушень.

Так, 07.03.2022 року прийнято Закон України за №2117-IХ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» відповідно до якого внесені зміни до Кримінального кодексу України, а саме до ч.4 ст.185 КК України після слів "у великих розмірах" доповнено словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

В зв?язку із вищевикладеним, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України викладено у новій редакції, а саме: «Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 06.01.2023 року приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, перебуваючи поряд з будівлею багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де біля під?їзду, вищезазначеного будинку помітив велосипед виробництва компанії «Velotrade» торгової марки «Optimabikes» з колесами на 24 дюйми, 2018 року виготовлення, що належить ОСОБА_7 .

Перебуваючи у вказаному місці у зазначений час, у ОСОБА_5 , який достовірно знаючи про введення на території України воєнного стану, виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме вищезазначеного велосипеда, який останній визначив предметом свого злочинного посягання.

У подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, діючи умисно, повторно реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, викрав велосипед, належний ОСОБА_7 , виробництва компанії «Velotrade» торгової марки «Optimabikes» з колесами на 24 дюйми, 2018 року виготовлення, вартістю 3683 гривень 33 копійки.

В подальшому ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток в розмірі 3683 гривень 33 копійки.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_5 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_7 подав на адресу суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 без його участі; цивільний позов не заявлявся; просив обвинуваченого ОСОБА_5 покарати суворо.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

ІІІ. Частина статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

На підставі вищевикладеного, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, під час судового розгляду доведена «поза розумним сумнівом», а дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання.

Згідно з положеннями ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, у Рішенні №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлені.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується негативно; на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Також, суд враховує його вік та те, що він не одружений; на утриманні малолітніх дітей не має; офіційно непрацевлаштований; раніше неодноразово судимий.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за обставин, які пом`якшують покарання та за відсутності обставин, які обтяжують покарання.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні передбачені законом підстави для застосування до призначеного покарання положень ст.ст.75,76 КК України, а також ст.69 КК України, які б давали суду можливість прийти до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання із випробуванням, або застосування до нього більш м`якого покарання. Крім того, ОСОБА_5 слід остаточно призначити покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, до покарання за цим вироком частково приєднавши покарання, призначене за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2024 року.

Вказане покарання буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України, й відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами у даному кримінальному провадженні є: велосипед виробництва компанії «Velotrade» торгової марки «Optimabikes» з колесами на 24 дюйми, 2018 року виготовлення, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 та оптичний диск формату DVD+R, фірми виробника «Axent», об?ємом 4,7 GB, на якому містяться відео-файли формату тр4, у кількості 9 штук, з камер відеоспостереження розташованих поряд із будівлею багатоквартирного будинку за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Радісний Сад, вул.Миру,8, який зберігається у матеріалах кримінального провадження №0000021.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-23/827-ТВ від 23.01.2023 року) у розмірі 943 грн 90 коп.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Оскільки процесуальні витрати документально підтверджені, вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався. Оскільки ОСОБА_5 вже відбуває покарання за іншим вироком суду, суд не вбачає необхідності обирати відносно нього запобіжний захід до набрання цим вироком законної сили.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, до покарання за цим вироком частково приєднати покарання, призначене за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2024 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з дня його фактичного затримання.

У кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2023 року за №0000021 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/115-23/827-ТВ від 23.01.2023 року) у розмірі 943 грн 90 коп.

Речовий доказ велосипед виробництва компанії «Velotrade» торгової марки «Optimabikes» з колесами на 24 дюйми, 2018 року виготовлення, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - вважати таким, що повернений останньому.

Речовий доказ оптичний диск формату DVD+R, фірми виробника «Axent», об?ємом 4,7 GB, на якому містяться відео-файли формату тр4, у кількості 9 штук, з камер відеоспостереження розташованих поряд із будівлею багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000021.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

05.05.2025