Справа № 405/5181/25
провадження № 1-кс/405/2144/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000433 від 18.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Мурмаші, Кольського району, Мурманської області, СРСР, українки, громадянки України, заміжньої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої в ДП «Наш дім», інваліду 2-ої групи, маючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого, посилаючись на обставини кримінального провадження, просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник та підозрювана заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби. При цьому, вважають підозру не обґрунтованою, ризики не доведенні.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

В провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000433 від 18.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, відповідно до якого на період введення воєнного стану в Україні, на законодавчому рівні заборонено виїзд за межі території України, осіб, які підлягають мобілізації для несення військової служби, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» № 57 від 27.01.1995 визначено перелік підстав для надання права на перетин державного кордону у разі введення на території України воєнного.

Зокрема, відповідно до зазначеної норми у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність.

Однак, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше червня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок вчинення умисних, незаконних дій у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, достовірно знаючи про введення з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України воєнного стану, будучи обізнаною про проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та забезпеченням оборони держави, підтриманням бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, інших військових формувань, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, обрала способом незаконного збагачення - сприяння незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів.

Будучи обізнаною з вказаними вище положеннями чинного законодавства, ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2025 року, розробила план сприяння незаконному переправленні через державний кордон України осіб чоловічої статі, які у період дії воєнного стану в Україні, не маючи підстав, передбачених Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Правилами перетинання державного кордону громадянами України», мають намір виїхати за межі державного кордону України.

Відповідно до розробленого ОСОБА_4 плану, чоловіки призовного віку мають укласти фіктивний шлюб, тобто без намірів створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, з нею, яка має інвалідність, після чого, супроводжуючи її, фіктивну дружину, на підставі абз. 2 п. 21 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою КМУ від 27.01.1995 № 57, відповідно до якого перетнути державний кордон України мають право особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність.

В кінці червня 2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 за допомогою соціальної мережі «Facebook» та сервіс обміну повідомленнями «Messenger» почала спілкуватись з раніше їй не знайомим мешканцем міста Кропивницького Кіровоградської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому запропонувала свою допомогу в перетині державного кордону за грошові кошти в сумі 10000 доларів США, шляхом укладення з нею, як особою яка має інвалідність, фіктивного шлюбу, для подальшого її супроводження для перетину кордону. На вказану пропозицію, ОСОБА_7 , як не одружений чоловік, погодився, повідомивши про це ОСОБА_4 , яка для подальшого спілкування повідомила йому свій номер телефону НОМЕР_1 . Так, в період з кінця червня по 18 серпня 2025 року, ОСОБА_4 у спілкуванні з ОСОБА_7 надавала свої поради та вказівки, за допомогою яких можливо було реалізувати попередню домовленість, тобто укласти фіктивний шлюб з нею як особою, яка має інвалідність для подальшого супроводження її для перетину державного кордону, в тому числі повідомляючи про свій досвід в минулому укладення фіктивних шлюбів та супроводження для перетину державного кордону з іншими військовозобов`язаними чоловіками.

Внаслідок вказаного спілкування, ОСОБА_4 остаточно домовилась з ОСОБА_7 , прибути до міста Кропивницького з метою відвідування відділу реєстрації актів цивільного стану для укладення фіктивного шлюбу, та отримання відповідного свідоцтва, при цьому обумовлено що після реєстрації такого шлюбу, ОСОБА_7 за вказані дії, надані засоби для перетину державного кордону повинен буде передати їй грошову винагороду у розмірі 7 тисяч доларів США, а пізніше під час перетину кордону другу останню частину винагороди у розмірі 5 тисяч доларів США, тим самим ОСОБА_4 з ОСОБА_7 обумовила, що загальна сума винагороди за таке сприяння складатиме 12000 доларів США.

Так, 18.08.2025 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_4 прибувши до міста Кропивницького, де в домовленому перед цим з ОСОБА_7 місці, тобто на вулиці Героїв Маріуполя (Преображенська) біля будинку №17/65, зустрілась з останнім. Після зустрічі, в черговий раз ОСОБА_4 обговорила з ОСОБА_7 свій реальний намір укласти з ним фіктивний шлюб , щоб надало можливість для її супроводження і перетину державного кордону військовозобов`язаним чоловіком, в підтвердження продемонструвавши власні персональні документи, які підтверджували її особу та наявність інвалідності. Після цього, ОСОБА_7 супроводив ОСОБА_4 до її тимчасового місця проживання в АДРЕСА_2 , домовившись при цьому, зустрітись наступного дня, для відвідування відділу державної реєстрації актів цивільного стану, з метою подачі заяви про укладення шлюбу, та внаслідок отримання відповідного свідоцтва.

Наступного дня, 19.08.2025 року, приблизно о 10 годині ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, зустрілась з ОСОБА_7 біля будинку № 10 в місті Кропивницькому, звідки вони разом прослідували до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), розташованого за адресою: м. Кропивницький, провулок Ліпатова Андрія (Декабристів), 10, де приблизно о 10 годині 15 хвилин, маючи при собі необхідні документи, серед яких в тому числі паспорти, ідентифікаційні коди, спільно подали заяву про державну реєстрацію шлюбу між собою, в дійсності фіктивного, та отримали відповідне свідоцтво.

Пізніше, цього ж дня, приблизно о 16 годині, після чергової зустрічі ОСОБА_4 з ОСОБА_7 в місті Кропивницькому, залишення своїх підписів у необхідних журналах у вищевказаному Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 на виконання вказівок ОСОБА_4 , передав обумовлену частину грошових коштів у сумі 7000 доларів США (в перерахунку на офіційний курс НБУ становить 288812 грн. 30 коп.) за сприяння в перетині державного кордону України, шляхом надання порад, вказівок та засобів.

У подальшому, цього ж дня о 17 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримано після скоєння кримінального правопорушення в порядку статті 208 КПК України.

Причетність ОСОБА_4 , до скоєння вищезазначеного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними по справі доказами а саме протоколами огляду/обшуку, протоколами допитів свідків, результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, речовими доказами, та іншими.

Таким чином, враховуючи вище сказане, слідчий суддя дійшов до висновку що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Санкція частини 3 статті 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги вищезгадане, слідчим суддею встановлено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів свідків. Таким чином, для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрювана, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків.

Інші ризики слідчим суддею не встановлено.

Зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченої на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченої, у випадку її звільнення, процесові здійснення правосуддя, при ризику вчинення нею подальших правопорушень, при ризику вчинення нею подальших правопорушень, при ризику спричинення нею порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними та абстрактними.

Також, відповідно до рішення у справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер, та доводитися відповідними доказами.

Разом з тим, ввраховуючи практику ЄСПЛ, слідчим суддею відзначається, що у справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу також враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК).

Так, згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 178 ККПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрювану винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність соціальних зв`язків в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; наявність у підозрюваної постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваної, майновий стан підозрюваної; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішення про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що підозрювана ОСОБА_4 є особою соціально адаптованою, має постійне місце проживання.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

З урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, підозрюваної та її захисника, а також практики ЄСПЛ, беручи до уваги сімейний стан підозрюваної та її соціальні зв`язки, зважаючи на те, що підозрювана на утриманні має неповнолітню дитину, що вона є соціальним працівником та здійснює догляд за особами, які потребують сторонньої допомоги, враховуючи наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що саме домашній арешт в нічний час доби є достатнім запобіжним заходом, що забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а тому визнає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши останній у період часу з 22.00 до 06.00 год. наступної доби до 19.10.2025 року, залишати житло та поклавши на неї обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 19.10.2025 року.

Керуючись ст. ст, 176 - 181, 194, 195, 202, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби, в межах строку досудового розслідування, а саме: з 20.08.2025 року до 19. 10. 2025 року, який відбувати за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 ,

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 19 .10. 2025 року наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою;

-2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, за винятком проведення за їх участі слідчих дій;

-5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно звільнити з-під варти в залі суду та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого фактичного проживання: АДРЕСА_1 .

Дата закінчення строку дії даної ухвали - 19.10.2025 року.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 вказаних обов`язків покласти на ГУНП у м. Києві.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1