Справа № 201/9802/25
Провадження № 1-кс/201/3502/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого 3 відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000376 від 02.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000376 від 02.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а саме на:

-земельну ділянку площею (га) 0.1033 кадастровий номер: :06:008:0116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12, розмір частки: 1/6;

-банківські рахунки та грошові кошти, що на них знаходяться та належать ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 , які відкриті в АТ «Універсал Банк», а саме НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за наступних обставин.

18 квітня 2022 року особа, щодо якої обвинувальний акт скеровано до суду, знаходячись на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Луганськ, з метою реєстрації «фермерського господарства «Застава-2010» (мовою оригіналу «крестьянское (фермерское) хозяйство «Застава-2010») в незаконних органах влади т.зв. «ЛНР», звернулась до т.зв. «отдела регистрации юридических лиц и физических лиц - предпринимателей Луганского городского управления министерства юстиции луганской народной республики» (мовою оригіналу). За результатом звернення представниками окупаційної адміністрації видане т.зв. «Свидетельство № 11-0004276/2022 о государственной регистрации юридического лица ФХ «Застава-2010» (мовою оригіналу).

01 березня 2024 року згідно з протоколом № 1 загального зібрання учасників ФХ «Застава-2010» (мовою оригіналу), затверджено так званий «УСТАВ Крестьянского (Фермерского) хозяйства «Застава-2010» (мовою оригіналу), який було представлено для внесення до так званого «единого государственного реестра юридических лиц РФ» (мовою оригіналу) від 11.03.2024.

Також в березні 2024 році внесені відповідні зміни до установчих документів КФХ «Застава-2010», призначено нового голову та визначено новим засновником ОСОБА_5 . Відповідні зміни в тому числі викладено в статуті господарства від 01.03.2024.

Відповідно до положень статуту господарства від 01.03.2024 ОСОБА_5 , як голова та засновник господарства КФХ «Застава-2010» має право:

-організовувати діяльність Господарства;

-без довіреності діяти від імені господарства, в тому числі представляти його інтереси та укладати угоди;

-укладати угоди, в т.ч. трудові; підписує фінансові, бухгалтерські та інші внутрішні документи;

-складає кошторис Господарства;

-видає довіреності;

-здійснює прийом на роботу в Господарство працівників та їх звільнення;

-організовує ведення обліку та звітності Господарства;

-здійснює інші повноваження;

-продавати або іншим чином відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину;

-реалізовувати виробничу сільськогосподарську продукцію на ринках і постачати на експорт.

У свою чергу, після призначення ОСОБА_5 головою та засновником господарства КФХ «Застава-2010», у останнього виник умисел на провадження господарської діяльності вказаного господарства у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Луганської області, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора. З цією метою ОСОБА_5 протягом 2024 року здійснював контроль за обліком реалізованих товариством товарів та продукції, займався пошуком джерел збуту, укладав від імені товариства угоди та підписував рахунки-фактури, товарні накладні, здійснював листування з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Луганської області.

10 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території тимчасово окупованого с. Соснівка Старобільського (Новопсковського) району Луганської області, будучи головою та засновником КФК «Застава-2010», з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спільно з пердставниками «Управления по Луганской народной республике (Россельхознадзор) Федеральной служби по ветеренарному и фитосанитарному надзору Министерства сельского хозяйства Росийской Федерации» підписав «Акт (протокол) отбора проб (образцов) продукции для получения заключения о карантинном фитосанитарном состоянии подкарантинной продукции в целях выдачи фитосанитарных документов» № 17-029-24 відповідно до якого здійснено відбір проб пшениці з партії загальною вагою 714,7 тонн. Вищевказаний акт підписано особисто ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 переслідуючи мету провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора з метою збуту вирощеної продукції, 08.11.2024 звернувся з заявкою на встановлення карантинного фітосанітарного стану підкарантинної продукції, а саме насіння соняшника врожаю 2024 року об`ємом 2000 тонн, до Донского филиала федерального государственного бюджетного учреждения «Федеральный центр оценки безопасности и качества зерна и продуктов ее переработки»» (мовою оригіналу), засновником відповідно до статуту, затвердженого наказом «Федеральной службы по ветеринарному и фитосанитарному надзору» (мовою оригіналу) від 30.05.2024 № 716, якого є Російська Федерація, а повноваження засновника виконує «Федеральная служба по ветеринарному и фитосанитарному надзору» (мовою оригіналу). Вищевказану заявку підписано особисто ОСОБА_5 та на підпис накладено відповідний відтиск печатки КФК «Застава-2010».

Також, 18.11.2024 ОСОБА_5 , перебуваючи на території тимчасово окупованого м. Луганськ, будучи головою та засновником КФК «Застава-2010», з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, уклав з Міністерством сільського господарства та продовольства Луганської народної республіки т.зв. «Соглашение о предоставлении из бюджета Луганской народной республики субсидии сельхохозяйственным организациям и производителями хлеба и хлебобулочных изделей Луганской Народной Республики» № 152 та додаток до вищевказаної угоди, а саме «Значение результатов предоставления Субсидий». Згідно з укладеної угоди з метою компенсації витрат на проведення агротехнічних робіт Міністерство сільського господарства та продовольства Луганської народної республіки надало КФК «Застава-2010» субсидію на загальну суму 877400 російських рублів. Угоду про надання субсидії та додатки до неї підписано особисто ОСОБА_5 та на підпис накладено відповідний відтиск печатки КФК «Застава-2010».

В розумінні п. п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію РФ, тобто сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В свою чергу так зване «Управление по Луганской народной республике (Россельхознадзор) Федеральной служби по ветеренарному и фитосанитарному надзору Министерства сельского хозяйства Росийской Федерации (мовою оригіналу), Донской филиал федерального государственного бюджетного учреждения «Федеральный центр оценки безопасности и качества зерна и продуктов ее переработки» (мовою оригіналу) «Министертсво сельского хозяйства и продовольствия Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), з якими взаємодіяв голова та засновник КФХ «Застава-2010» ОСОБА_5 є незаконними органами влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

13.06.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 13.06.2025 та в газеті «Урядовий кур`єр» № 119 (8044) від 13.06.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 13.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме: у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 на праві власності належить:

- земельна ділянка площею (га) 0.1033, кадастровий номер: :06:008:0116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12, розмір частки: 1/6;

Згідно з інформації, яка надійшла з АТ «Універсал Банк», встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Універсал Банк» та має відкриті рахунки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Завданням арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 13.06.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме: у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Згідно з ч. 4 ст. 111-1 КК України зазначене кримінальне правопорушення карається штрафом до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Також було встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 на праві власності належить:

-земельна ділянка площею (га) 0.1033, кадастровий номер: :06:008:0116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12, розмір частки: 1/6;

Згідно з інформації, яка надійшла з АТ «Універсал Банк», встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 , є клієнтом АТ «Універсал Банк» та має відкриті рахунки: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2ст.170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 , могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 , до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться у власності підозрюваного, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваній та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170,171,173,309,376,404,405,407,418,422 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 3 відділення СВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000376 від 02.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000376 від 02.07.2024 на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-земельна ділянка площею (га) 0.1033, кадастровий номер: :06:008:0116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 12, розмір частки: 1/6;

-банківські рахунки та грошові кошти, що на них знаходяться та належать ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_1 , які відкриті в АТ «Універсал Банк», а саме UA4477105, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Заборонити розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане рухоме майно на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1