Справа № 932/9248/25
Провадження № 1-кс/932/3431/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000095 від 27 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу нагляду за додержанням законів територіальним управлінням Державного бюро розслідувань Донецької обласної прокуратури ОСОБА_5 , про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000095 від 27 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095 від 27.03.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що молодший інспектор відділу охорони «Приазовська виправна колонія (№107)» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно обійняла посаду у так званому «Мариупольском следственном изоляторе Государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики», яке в подальшому було реорганізовано в «федеральное казенное учреждение «следственный изолятор № 2 главного управления федеральной службы исполнения наказаний по днр».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_6 , є працівником правоохоронного органу.

Згідно витягу із наказу №292/ОС-20 від 12.10.2020 року прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_6 молодшому інспектору відділу охорони державної установи «Приазовська виправна колонія (№107)» присвоєне звання «старший прапорщик внутрішньої служби».

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Усупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом президента України 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який діє до теперішнього часу.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом Закон № 1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією території України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

За державою України, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходяться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до ч. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207 VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» Маріупольський район Донецької області, у тому числі й

м. Маріуполь, включений до переліку територіальних громад, що перебувають в тимчасовій окупації.

Крім того, починаючи з 05.03.2022 невстановлені представники так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, спрямували свою діяльність на створення незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Маріупольської територіальної громади Донецької області, всупереч порядку, передбаченого чинним законодавством України, з метою закріплення окупаційної влади, яка сприятиме у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, а також незаконного затримання мешканців Маріупольської міської територіальної громади Донецької області, а також з метою виконання останніми вказівок та розпоряджень окупаційної влади.

Так, 17.12.2019 самопроголошеним головою так званої «ДНР» видано указ № 354, згідно з яким утворене незаконний правоохоронний орган - «государственная служба исполнения наказаний министерства юстиции ДНР».

Відповідно до вказаного «указу» «государственная служба исполнения наказаний министерства юстиции ДНР» є органом виконавчої влади, який здійснює правозастосовні, правоохоронні функції, функції контролю та нагляду у сфері виконання кримінальних покарань щодо засуджених, функції за утримання осіб, підозрюваних або обвинувачених у скоєнні злочинів, та підсудних, які перебувають під вартою, їх охорону та конвоювання, а також функції з контролю за поведінкою умовно засуджених та засуджених, яким судом надано відстрочення відбування покарання.

Зокрема, вказане формування здійснює незаконне затримання та утримання ув`язнених громадян, всупереч законам України на тимчасово окупованій території Донецької області та сприяє діяльності окупаційної адміністрації російської федерації в цілому.

Вказане формування має організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю та іншими спеціальними засобами. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в незаконному затриманні громадян та придушення організованого опору затриманих та ув`язнених осіб на території так званих виправних колоній та слідчих ізоляторів так званої «ДНР».

Відповідно указу № 354, виданого так званим «головою ДНР», «государственная служба исполнения наказаний министерства юстиции ДНР» осуществляет свою деятельность непосредственно и (или) через свои структурные подразделения, подчиненные учреждения, исполняющие наказания, следственные изоляторы, а также подведомственные ему специально созданные для обеспечения выполнения задач уголовно-исполнительной системы государственные предприятия.

На виконання вищезазначеного указу, у березні 2022 року, більш точна дата не встановлена, створено підрозділ правоохоронного органу, який не передбачений законами України, так зване «государственное бюджетное учреждение «Мариупольский следственный изолятор Государственной службы исполнения наказаний министерства юстиции ДНР», з місцем постійної дислокації: Донецька область, м. Маріуполь, Кальміуський район, вул. Каменська, буд. 52, якому доручено виконувати функції у сфері виконання кримінальних покарань щодо засуджених, функції за утриманням осіб, підозрюваних або обвинувачених у скоєнні злочинів, та підсудних, які перебувають під вартою, їх охорону та конвоювання, а також функції з контролю за поведінкою умовно засуджених та засуджених, яким судом надано відстрочення відбування покарання, всупереч вимогам законодавства України.

Приблизно у червні 2022 року (більш точний час органами досудового розслідування невстановлений), у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вчинення державної зради в умовах воєнного стану шляхом зайняття посади у «Мариупольском следственном изоляторе Государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики» за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Кальміуський район, вул. Каменська, буд. 52.

Надалі, з 25.11.2022 року, громадянку України ОСОБА_6 , призначено на посаду «Старшего инспектора отдела охраны Мариупольского следственного изолятора Госудраственной службы исполнения наказаний МЮ ДНР» , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих та ідеологічних мотивів, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, добровільно перейшла на бік ворога період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану ОСОБА_6 виконувала вказівки окупаційної влади, агітувала особовий склад «Приазовської виправної колонії №107» переходити на бік окупаційної влади, виконувала охоронні функції, несла службу в якості вартового у так званому «Мариупольском следственном изоляторе Государственной службы исполнения наказаний Министерства юстиции Донецкой народной республики», яке в подальшому було реорганізовано в «федеральное казенное учреждение «следственный изолятор № 2 главного управления федеральной службы исполнения наказаний по днр».

18 липня 2025 року складене повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме в державній зраді, тобто діянні, яке умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 18 липня 2025 року було здійснено в порядку, передбаченому ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом вручення її копії захиснику підозрюваної.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, зокрема:

- повідомленням з оперативного підрозділу про вчинення кримінального правопорушення від 28.02.2023, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в період воєнного стану в Україні, перебуваючи на посаді молодшого інспектора відділу охорони ДП «Приазовська виправна колонія (№107)» залишилась на окупованій території, перейшла на бік ворога, де займає посаду старшого інспектора відділу охорони т.зв. «Маріупольського слідчого ізолятору ДНР»;

- висновком службового розслідування від 17.04.2023, проведеного відповідними службовими особами ДУ «Приазовська виправна колонія (№107)», згідно з яким встановлено, що 24.02.2022 р. о 05 год. 30 хв. особовому складу установи було надано команду прибути до установи за сигналом «БУРЯ» - загальний збір, де було доведено обстановку, яка склалася, та порядок дій в подальших умовах військового стану. ОСОБА_6 на загальний збір до установи не прибула, була також відсутня на службі 25.02.2025 р., де повинна була заступити на добове чергування в складі своєї чергової варти. В подальшому прибути до установи або зв`язатися з керівництвом не намагалася. 02.02.2022 рю взагалі було перервано телефонний зв`язок та інтернет у м. Маріуполі, що унеможливило будь-які контакти зі співробітниками, у тому числі з ОСОБА_6 . Керівнику установи від «контактної» особи в м. Маріуполь також відомо про проведення т.зв. «паспортизації», а саме отримання співробітниками установи паспортів рф, днр. На пряме питання, чи отримувала такий паспорт ОСОБА_6 , «контактна» особа відповіла: «Звісно отримувала, інакше вона б в установі не працювала»;

- протоколом огляду інтернет-ресурсу від 23.05.2023, згідно якого предметом огляду є телеграм канал під назвою «Клуб мисливців за сепаратистами», де міститься публікація від 24.02.2023 р. о 13:39 год., в якій міститься наказ від 24.11.2022 р. про призначення ОСОБА_6 на посаду т.зв. «старшего инспектора охраны Мариупольского следственного изолятора Государственной службы исполнения наказаний МЮ ДНР». Зазначений указ підписаний т.зв. «Начальником Мариупольского СИЗО ДНР ОСОБА_8 »;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили той факт, що після 24.02.2022 року ОСОБА_6 не виїхала на підкронтрольну Україні територію та обійняла посаду старшего инспектора охраны Мариупольского следственного изолятора Государственной службы исполнения наказаний МЮ ДНР»;

- протоколами предявлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , якуі на предявлених фотографіях упізнали особу, яка вдома ї як ОСОБА_6 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

18 липня 2025 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про її виклик на 21, 22, 23 липня 2025 року на 10:00 годин до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. Краматорську (м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 94) опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_6 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_6 є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні.

21, 22, 23 липня 2025 року підозрювана ОСОБА_6 за викликом до Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР у м. Краматорську (м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 94) не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

У зв`язку з неявкою за викликом слідчого та ухиленням від слідства, 24.07.2025 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрювану ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені фактичні дані, що підозрювана ОСОБА_6 знаходиться на тимчасово окупованій території Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №75 від 25.04.2022 «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» встановлено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) серед яких і Маріупольська міська територіальна громада.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_6 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України, тому, відповідно діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше як два рази), перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області України, займаючи посаду у незаконно створеному правоохоронному органі так званої «ДНР», у зв`язку із чим її оголошено у розшук за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000095від 27.03.2023 за ч. 2 ст. 111 КК України стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання, просив його задовільнити.

Захисник в судовому засіданні пояснила, що не мала можливості встановити зв`язок з підзахисною, тому їй не відомо, чи обізнана остання про кримінальне провадження, в зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши долучені до клопотання докази, слідчим суддею встановлене наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого підозрюваним, стосовно якого уповноваженим органом прийнято рішення про передачу його для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 297-1 КПК України якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 297-2 КПК України з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування до слідчого судді має право звернутися прокурор або слідчий за погодженням з прокурором.

У клопотанні про здійснення спеціального досудового розслідування з підстав, передбачених цим Кодексом, крім передбачених абзацом другим частини другої статті 297-1 цього Кодексу, зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук; 5) виклад обставин про те, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності; 6) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.

Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.

У провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську за процесуального керівництва Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000095 від 27 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

18 липня 2025 року відповідно до вимог ст. 276, 277, 278 КПК України стосовно ОСОБА_6 складене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, однак останній повідомлення про підозру особисто не вручене, внаслідок не встановлення її місцезнаходження на території будь якого населеного пункту, де органи державної влади України здійснюють свої повноваження. Встановлено, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування на тимчасово окупованій території Донецької області України, про що свідчать матеріали справи.

18 липня 2025 року згідно з вимогами ч. 3 ст. 111, ст. 135 КПК України вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень. Так, повідомлення про підозру та повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_6 на 21, 22 та 23 липня 2025 року о 10 год. 00 хв. опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» №144 (8069) від 18 липня 2024 року, яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та 24 січня 2025 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та обґрунтованість оголошеної їй підозри повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.

У зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, тимчасовою окупацією частини Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, належним чином повідомлена про дати, місце проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000095 від 27 березня 2023 року, однак, до органу досудового розслідування за викликом слідчого не з`явилася, її місце перебування невідоме, 24 липня 2025 року постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Слідчий суддя, одночасно з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «обґрунтована підозра» про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. theUnitedKingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom»).

He вирішуючи питання щодо доведеності вини та кваліфікації дій підозрюваної, а виходячи лише з фактичних даних, які містяться в матеріалах, доданих до клопотання, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за №0000095 від 27 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 297-1 КПК України, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 27 березня 2023 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки смт Андріївка Тельманівського району Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про здійснення спеціального досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1