ВИРОК

Іменем України

23.06.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за 0000219 від 12.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уютне, Сакського району, Республіки Крим, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку №40 по вул. Пулюя у м. Львові, приблизно о 3 год. 40 хв., 11.03.2023, перевіряючи вміст викраденого гаманця, виявив у ньому офіційний документ, а саме банківську карту «Монобанк» АТ «Універсальний Банк» № НОМЕР_1 , що видана для обслуговування рахунку, відкритого на ім`я потерпілої ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, привласнив її собі з метою подальшого використання для викрадення коштів, що перебувають на цьому банківському рахунку.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

В пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.357 КК України ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, розкаявся у скоєному.

Суд, вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушеннях та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочина.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, до КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не звертався, а також те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, що є обставиною, яка пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Обставини, які обтяжують покарання відсутні, а тому покарання слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого відсутній.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 349, 368, 370, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: цифрові носії, а саме 2 (два) DVD-R диски та 1 (один) CD-R диск - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1