справа № 361/8769/25
провадження № 1-кп/361/312/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 18 липня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що за змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час у громадянина України ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) по здійсненню мобілізаційних заходів викликає широкий резонанс у суспільстві, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, а тому у соціальних мережах та інтернет-месенджерах виник посилений попит на поширення інформації про їх діяльність, виник умисел на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України під час здійснення ними призову громадян України на військову службу в особливий період.

Після чого, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 12 грудня 2024 року, переслідуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 приєднався у додатку «Telegram» до публічного каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), створений для збору, накопичування публікацій, трансляцій інформаційних повідомлень з відомостями про дату, час та місця проведення мобілізаційних заходів співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , місця розташування блок-постів ТЦК та СП, військових Збройних Сил України, інших військових формувань, долучених до цієї діяльності, з метою перешкоджання проведенню мобілізації в особливий період, у тому числі врученню громадянам повісток про виклик до ТЦК та СП тощо, шляхом завчасного оповіщення, попередження, повідомлення відвідувачів та учасників цього тематично-інформаційного чату про дату, час та місця розташування мобільних, тимчасових блок - постів, перебування спільних мобільних груп співробітників ТЦК та СП та Національної поліції, військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань залучених до проведення мобілізаційних заходів.

Надалі на виконання свого умислу ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Бровари Київської області, точна адреса не встановлена, з використанням невстановленого досудовим розслідуванням пристрою з власного облікового запису в месенджері «Telegram» « ОСОБА_6 » (id НОМЕР_3) опублікував у телеграм-чаті «ІНФОРМАЦІЯ_2» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), опублікував:

- 12.12.2024 о 09 год. 57 хв. повідомлення наступного змісту: «Кбр04 бус тцк поехал в сторону Сильпо»;

- 04.01.2025 о 08 год. 52 хв. повідомлення наступного змісту: «Логан поїхав по незалежності» та фотографію із зображенням працівники РТЦК та СП під час проведення мобілізаційних заходів;

- 07.01.2025 о 09 год. 20 хв. повідомлення наступного змісту: «3 машини тцк біля фори Торгмаш»;

- 23.01.2025 о 08 год. 00 хв. повідомлення наступного змісту: «Тцк біля каштану шкода зелена»;

- 25.01.2025 о 10 год. 45 хв. повідомлення наступного змісту: «Киів гума багато тцк».

Згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_4 поширення інформації щодо конкретного часу та місця проведення заходів з мобілізації перешкоджає законній діяльності співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання останніми своїх службових обов`язків, оскільки дає змогу особам, які мають намір ухилитися від виконання конституційного обов`язку щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України, уникати місць здійснення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 безпосереднього оповіщення громадян України, що в свою чергу суттєво погіршує виконання плану Вищого командування, щодо проведення мобілізації, як необхідної міри захисту Вітчизни.

Таким чином, забезпечуючи безперешкодне розміщення у спільноті Telegram-каналу під назвою ««ІНФОРМАЦІЯ_2» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) повідомлень про місця фактичного проведення мобілізаційних заходів співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 втрутився у їх законну діяльність та створив перешкоди в діяльності Збройних сил України для здійснення в повному обсязі у визначені терміни мобілізаційних заходів, встановлення мобілізаційного ресурсу держави, призову, укомплектування Збройних сил України та інших військових формувань у відповідності до штатів воєнного стану, ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 114-1 КК України.

З угоди про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 вбачається таке.

Угода про визнання винуватості укладена 23 липня 2025 року в місті Київ у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 від 18 липня 2025 року.

Сторонами цієї угоди є:

прокурор - прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000820 від 18 липня 2025 року;

обвинувачений у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Угода про визнання винуватості містить: формулювання підозри (обвинувачення) та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини цього вироку; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода підозрюваного (обвинуваченого) на його призначення.

Так, згідно з угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 114-1 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цього злочину.

Також сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 114-1 КК України з врахуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп., яке останній повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора і обвинуваченого), а також підписана захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений зі своїми правами, усвідомлює формулювання і характер обвинувачення, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, у тому числі наслідки її невиконання і наслідки відмови від здійснення права на судовий розгляд.

За умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, узгодив з прокурором вид та розмір остаточного покарання з врахуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп., та надав згоду на його призначення судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просила цю угоду затвердити.

Суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості укладена між сторонами добровільно, тобто без застосування примусу, погроз, насильства, та не є наслідком обіцянок, дій або інших обставин, ніж ті, які нею передбачені.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

При цьому суд враховує обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття й активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому встановив, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винним, вид та розмір покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлено, передбачені ст. 118 КПК України процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись положеннями статей 100, 124, 314, 373, 374, 468 - 469, 472 - 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 липня 2025 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000820 від 18 липня 2025 року, та обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_4 , укладену за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень 00 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон «iPhone 14», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, - повернути ОСОБА_4 , знявши з цього майна арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 08 липня 2025 року.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1