Справа № 545/5522/24
Провадження № 1-в/545/243/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2025 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації установи - ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області у дистанційному режимі відеоконференції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою «Божковська виправна колонія (№ 16)», подання державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)», про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, до засуджнення проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого.

Засуджений: вироком Київського районного суду м. Полтави від 06.05.2021 за ч.2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ст. 69, ст. 96 КК України до 7 років позбавлення волі з наданням амбулаторно психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

в с т а н о в и в:

ДУ «Божковська виправна колонія (№ 16)» звернулася до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , вказавши, що засуджений перебуває в місцях позбавлення волі з 22.03.2020 та відбув більше 1/2 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому адміністрація клопоче про умовно-дострокове звільнення засудженого за ст. 107 КК України

Представник адміністрації, засуджений та його захисник у судовому засідання подання підтримали та просили його задовольнити.

Засуджений пояснив, що жалкує про скоєне, у разі звільнення планує працевлаштуватись.

В установі працює на добровільній основі, був офіційно працевлаштований один місяць, оскільки було важко, в подальшому був відсторонений.

Представник адміністрації установи в судовому засіданні вказав, що вважає, що ОСОБА_5 довів своє виправлення. Разом із тим зазначив, що засуджений офіційно не працевлаштований, добровільно виконує роботи з благоустрою, оскільки роботу яка потребує працевлаштування йому виконувати важко. Один місяць офіційно працюв в майстерні, однак після цього бажання зникло. Також зазначив, що засуджений перебував на обліку як особа схильна до суіциду, членоушкодження та нападу.

Прокурор щодо задоволення подання заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.1 ст. 107 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення

Пунктом 3 частини 3 статті 107 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття: не менше двох третин строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі і була умовно-достроково звільнена від відбування покарання, але до закінчення невідбутої частини покарання та до досягнення вісімнадцятирічного віку знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому, умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень. Крім того, прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення особи від подальшого відбування покарання також залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Київського районного суду м. Полтави від 06.05.2021 за ч.2 ст. 15, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ст. 69, ст. 96 КК України до 7 років позбавлення волі з наданням амбулаторно психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.11.2021 вирок Київського районного суду м. Полтави від 06.05.2021 щодо ОСОБА_5 залишено без змін. Постановою Верховного суду від 22.09.2022 вирок Київського районного суду м. Полтави від 06.05.2021 та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 29.11.2021 відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Початок строку 22.03.2020, кінець строку 22.03.2027. Станом на час розгляду справи відбув більше встановлених законом 2/3 строку покарання.

Таким чином, наявні передумови (формалізовані підстави, що пов`язуються із фактичним відбуттям засудженим певної частини строку призначеного йому покарання) для розгляду питання про застосування положень ст.107 КК України щодо ОСОБА_5 .

Однак, для застосування положень ст.107 КК України необхідна наявність не лише формально-юридичних підстав, а й оцінка того чи довів засуджений своє виправлення та чи сприятиме умовно дострокове звільнення від невідбутої частини покарання досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 . З 23.03.2020 перебував в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. був поставлений на профілактичний облік як особа схильна до суйциду та членоушкодження, а також проходив по довідці особливого нагляду як особа схильна до нападу. (а.с. обклад.зворот, 50,89)

З 15.12.2021 відбуває покарання в ДУ «Божковська виправна колонія (№16)». За період відбування покарання в установі має 11 заохочень, стягнення відсутні. Згідно характеристики від 27.05.2025, затвердженої начальником ДУ «Божковської виправної колонії (№ 16)» ОСОБА_5 на теперішній час характеризується позитивно, дотримується вимог режиму відбування покарання, розпорядку дня установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, намагається будувати взаємовідносини позитивної спрямованості. До виконання передбаченим законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. На заходи впливу реагує та робить для себе правильні висновки. Не допускає порушень установленого порядку відбування покарання. За матеріалами особової справи був працевлаштований в майстерні установи, згідно довідки про доходи від 08.11 2024 ОСОБА_5 отримав заробітну плату за липень 2024 року у розмірі 175,00 грн. Перебуває на профілактичних обліках у психолога як особа схильна до самогубства та членоушкодження (Наказ №281/АГ-23 від 10.08.2023.) Ризик вчинення повторного кримінального правоплорушення оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого останній набрав 70 балів з необхідних 65. Ризик вчинення повторного кримінального правоплорушення оцінюється як середній, ризик самогубства - середній, високий.

Згідно з витягом з протоколу №17 від 28.09.2023 засідання комісії державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» засудженому ОСОБА_5 відмовлено у зміні умов тримання відповідно до ст.100, 101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення (а.о.с.179).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право-слухняної поведінки.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Наявність у засудженого заохочень за виконання покладених обов`язків та додерження правил поведінки не є безумовними підставами для застосування до нього положень ст. 107 КК України, а враховуються у сукупності з іншими обставинами при вирішенні питання про можливість звільнення особи умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи захочення засуджений отримумав за вионання покладених обовязків та додерження правил поведінки.

Суд зауважує, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також, добросовісна поведінка засудженого, відповідно до ст.9 КВК України, є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

Наведені обставини свідчать, що протягом періоду відбування покарання у поведінці ОСОБА_5 дійсно мають місце позитивні тенденції та він стає на шлях виправлення, проте, враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку та ставлення до праці за весь час відбуття покарання, вони у своїй сукупності не доводять готовність засудженого до самокерівної поведінки та не свідчать про те, що останній довів своє виправлення, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 107 КК України, проте, в даному випадку, є недостатнім для об`єктивного висновку про його остаточне виправлення, а тому, в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1