Справа № 461/7138/25
Провадження № 1-кс/461/5384/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000307 від 28.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир Волинський Волинської області, громадянина України, українця, майстра обслуги гармати ВЧ НОМЕР_1 , учасника бойових дій, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, військовозобов`язаного, не депутата, не адвоката, не нотаріуса, інвалідності не маючого, раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Галицького районного суду м. Львова звернувся з клопотанням старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000307 від 28.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 28.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 225 від 07.08.2025 старшого солдата ОСОБА_5 (військова частина НОМЕР_1 , ВОС 134) зараховано до списків тимчасово прибулого особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, солдат ОСОБА_5 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до положень ст. ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, додержуватися Конституції України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, дотримуватись вимог безпеки.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_5 вчинив умисний корупційний злочин за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 №208 від 19.07.2025 майора ОСОБА_8 призначено на посаду начальника відділення протидії обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_3 ).

Відповідно до посадової інструкції начальника відділення протидії обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення правопорушень ОСОБА_8 серед інших обов`язків передбачено право викликати осіб, для дачі пояснень у справах про правопорушення, що знаходяться в провадженні Відділення; ініціювати проведення перевірок організації та стану виконання підрозділами Служби правопорядку завдань щодо протидії обігу наркотичних засобів; отримувати від структурних підрозділів Міноборони, підприємств, установ та організацій, що належать де сфери управління Міноборони та військових частин відомості, документи, довідки, розрахунки, матеріали службових розслідувань, перевірок, акти аудитів, інспекційних та інших контрольних заходів, матеріали необхідні для виконання покладених на Відділення завдань; у межах своєї компетенції та в установленому законом порядку складати протоколи про адміністративні правопорушення та військові адміністративні правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів; ініціювати призначення перевірок з питань дотримання законодавства у сфері обігу наркотичних засобів у військових частинах, у тому числі за отриманими заявами і повідомленнями про правопорушення, а також залучати за необхідності, у встановленому порядку до їх проведення відповідних фахівців для з`ясування питань, які потребують спеціальних знань; перевіряти у військовослужбовців і військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, а на території військових частин (військових об`єктів) також в інших осіб документи, що посвідчують їх особу, та інші документи, необхідні для з`ясування питань, що належать до компетенції Відділення, а також у разі підозри їх у вчиненні кримінальних чи інших правопорушень; у встановленому порядку входити на територію та в приміщення військових частин та оглядати їх у межах своєї компетенції та у встановленому законом порядку вилучати у військовослужбовців та інших осіб, які незаконно перебувають на території військової частини або військового об`єкта чи здійснюють протиправні дії, предмети і речі, заборонені або обмежені в обігу, а також документи з ознаками підробки і передавати їх відповідним органам виконавчої влади.

Начальник відділення зобов`язаний організовувати індивідуальну підготовку військовослужбовців, аналізувати та контролювати стан військової трудової та виконавської дисципліни, організовувати та особисто проводити роботу щодо виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, контролювати дотримання особовим складом вимог законів та інших нормативно-правових актів у сфері службової діяльності, вживати відповідних антикорупційних заходів, здійснювати інші повноваження за напрямом діяльності.

Таким чином, ОСОБА_8 перебуваючи на посаді начальника відділення протидії обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_3 ), наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, у зв`язку із чим є службовою особою.

Крім цього 26.08.2025 згідно припису ОСОБА_9 був уповноважений на проведення профілактичних заходів у військовій частині НОМЕР_2 , щодо запобігання, виявлення та припинення правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів у військових частинах зони діяльності.

У відповідності до вказаного припису 26.08.2025 ОСОБА_9 проводив профілактичні заходи у військовій частині НОМЕР_2 , щодо виявлення випадків незаконного зберігання військовослужбовцями наркотичних засобів, потрапляння наркотичних засобів на територію військової частини ( НОМЕР_2 ) із залученням відповідного кінологічного розрахунку.

За результатами проведеної перевірки, 26.08.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у особистих речах, а саме наплічному рюкзаку старшого солдата ОСОБА_5 , та який перебував за місцем розташування військової частини НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено поліетиленовий зіп пакет з вмістом таблеток невідомого походження оранжевого кольору в кількості 4 штуки зовнішньо схожих на «Екстезі» та 4-х згортків невідомої речовини перемотаної ізолентою синього кольору, згортку паперу із речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору зовнішньо схожої на «Канабіс» близько 10 грамів, згорток паперу з вмістом таблеток невідомого походження голубого кольору трикутної форми в кількості 8 шт. зовнішньо схожих на «Екстезі».

27.08.2025 в невстановлений досудовим розслідуванням час, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , скеровано до відділення наркологічного диспансеру Комунальне Некомерційне Підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, для проходження огляду на стан наркологічного сп`яніння, відповідно до результатів якого, ОСОБА_5 перебував в стані наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим відносно останнього складено протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

З метою уникнення адміністративної відповідальності шляхом не направлення протоколу про вчинене ОСОБА_5 адміністративне правопорушення до суду для розгляду по суті, в останнього виник злочинний умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_3 ).

З метою реалізації свого злочинного умислу, 27.08.2025 в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні відділення наркологічного диспансеру, що за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, під час особистої розмови з ОСОБА_8 , висловив пропозицію в наданні останньому неправомірної вигоди в розмірі 25000 (двадцяти п`яти тисяч) гривень за не скерування на розгляд до суду протоколу про вчинення ОСОБА_5 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП і в результаті уникнення останнім адміністративної відповідальності за скоєне.

В подальшому, завершуючи реалізовувати свій злочинний умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 29.08.2025 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 , зустрівшись із ОСОБА_8 в попередньо обумовленому місці, а саме неподалік КПП «Меркурій» військової частини НОМЕР_2 , що в АДРЕСА_2 , надав службовій особі начальнику відділення протидії обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 25 000 гривень за не скерування на розгляд суду протоколу про вчинення ОСОБА_5 військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП і в результаті уникнення останнім адміністративної відповідальності за скоєне.

Після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а грошові кошти в сумі 25 000 гривень вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Володимир Волинський Волинської області, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обґрунтовано підозрюється в пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України..

29 серпня 2025 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_8 від 28.08.2025;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 28.08.2025 та 29.08.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України;

- протоколом огляду від 29.08.2025;

- матеріали НСРД (які на даний час не розтаємнені);

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним ОСОБА_5 злочину, обставини його вчинення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу, впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжуватиме вчиняти корупційні злочини пов`язані із наданням службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища та може вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання слідчого заперечив покликаючись на те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем та не може утримуватися в слідчому ізоляторі. Разом з тим, у випадку якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити підозрюваному заставу у мінімальному розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотанням про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 28.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Львівською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону.

29 серпня 2025 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручені підозрюваному у встановлений законом термін.

Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строки.

Мотиви і оцінка слідчого судді щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного в клопотанні кримінального правопорушення, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є його причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру від 29.08.2025, вчинив зазначене кримінальне правопорушення та на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави, які поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) підтверджується тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким, у разі доведення його вини може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, з конфіскацією майна, та останній, будучи обізнаним про покарання, що загрожує за інкримінований йому злочин, для уникнення покарання може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування (в тому числі не встановлені всі причетні особи до вчинення кримінального правопорушення). Ураховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 може спілкуватися з іншими невстановленими особами, які діяли за єдиним спільним умислом із ОСОБА_5 , що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на свідків) підтверджується тим, що отримавши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 володітиме інформацією стосовно характеризуючих, в тому числі біографічних даних свідків, які надали та можуть у подальшому надати органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, а також може отримати відомості щодо інших осіб, які являються фігурантами вказаного кримінального провадження та може надати їм відомості та сприяти ухиленню кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, матиме можливість безперешкодно впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз.

Також, в ході досудового розслідування заплановано проведення судових експертиз судових експертиз, тому ОСОБА_5 матиме змогу чинити незаконний вплив на експертів, спеціалістів яким буде доручено проведення експертиз, для видачі ними неправдивих або неповних висновків.

Зухвалість вищевказаного кримінального правопорушення свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких моральних принципів та дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність покарання за вчинене ним діяння, та усвідомлюючи факт вчинення протиправних дій, обставини яких на даний час встановлюються органом досудового розслідування, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що ОСОБА_5 згідно обставин даного кримінального провадження підозрюється у наданні неправомірної вигоди службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уникнення відповідальності за інше правопорушення. Вищевказане свідчить про наявність обгрунтованого ризику вчинення інших кримінальних правопорушень ОСОБА_5 .

Таким чином, в судовому засіданні підтверджується наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків спростовуються стадією кримінального провадження, в якому досудове розслідування не закінчено, на даний час не встановлено всіх свідків та осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим наявна потреба у застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою застосування на стадії досудового розслідування запобіжного заходу відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, про які зазначав слідчий у клопотанні.

Підозрюваний відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину та його наслідки і суспільну небезпеку, особу підозрюваного, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, зазначених у клопотанні, для запобігання яких слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, клопотання слідчого в частині обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є обґрунтованим, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 ЦПК України, та наявність яких встановлена в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя виходить з того, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що на думку органу досудового розслідування розмір застави ОСОБА_5 необхідно встановити у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно 121 120 (сто двадцять одна сто двадцять) гривень. Саме такий розмір застави забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого (підозрюваного) на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя приймає до уваги доводи захисника про те, що вказаний у клопотанні розмір застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб необґрунтований та непомірний для підозрюваного, а тому, враховуючи тяжкість злочину, його суспільну небезпечність та наслідки, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 90 840 гривень 00 копійок.

Даний розмір застави слідчий суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

За наведених вище обставин подане клопотання підлягає частковому задоволенню.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177,178, 182, 183 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000307 від 28.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, тобто до 27.10.2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- у разі внесення підозрюваним застави, невідкладно повернутися у розташування військової частини НОМЕР_1 ;

- не відлучатися за межі військової частини НОМЕР_1 без дозволу командира, місце дислокації якої заходиться за адресою: АДРЕСА_3 , або без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження військової служби;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного у разі внесення застави, визначити до 27 жовтня 2025 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.09.2025 року.

Cлідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_10