Справа № 206/3134/23
Провадження № 1-кс/206/1015/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2025м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області, капітана поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000033 від 06.01.2015, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Привілля Луганської області (на теперішній час м. Привілля Лисичанської міської територіальної громади Луганської області), громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра 20.08.2025 надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області, капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні в.о керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , про обрання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000033 від 06.01.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що 24.02.2022 Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України та діє по теперішній час.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 територію Сєвєродонецького району Луганської області, у тому числі територію м. Лисичанськ, м. Привілля, м. Новодружеськ Сєвєродонецького району (на теперішні час Сіверськодонецького району) Луганської області віднесено до території України, тимчасово окупованої Російською Федерацією з 03.07.2022.

Таким чином, територія Лисичанської міської територіальної громади Сіверськодонецького району Луганської області, у т.ч. м. Лисичанськ, м. Привілля та м. Новодружеськ з 03.07.2022 перебувають під тимчасовою окупацією збройних сил Російської Федерації, доступ до вказаної території органом досудового розслідування для проведення слідчих (розшукових) дій неможливий.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку липня 2014 року ОСОБА_5 добровільно вступив до не передбаченого законом збройного формування, діючого на частині території Луганської області, в тому числі міста Новодружеськ, члени та структурні підрозділи якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної злочинної діяльності, з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Вступивши в зазначене збройне формування, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, розуміючи незаконність діяльності не передбаченого законом збройного формування, був зарахований до його складу, став приймати активну участь в його діяльності, був забезпечений камуфльованим одягом та автоматичною вогнепальною зброєю, виконуючи вказівки осіб, які були рангом вище нього на території міста Новодружеськ Луганської області.

Так, в період часу з початку травня по кінець липня 2014 року, більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи в складі не передбаченого законом збройного формування, керуючись прямим умислом, здійснював патрулювання м. Новодружеськ Луганської облсті, виконуючи обов`язки по охороні громадського порядку спільно з іншими його представниками від імені не передбаченого законом збройного формування.

За вказаним фактом 06.01.2015 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000033 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

На підставі зібраних доказів, 27.04.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, яке, вручене у порядку, визначеному ч. 3 ст. 111, ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Постановою слідчого від 07.05.2018 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , який пояснив, що він протягом тривалого часу знає ОСОБА_5 . Так з травня 2014 року ОСОБА_5 почав підтримувати непередбачене законами України збройне формування, яке діяло в м. Новодружеськ, та добровільно вступив до нього. З травня по липень 2014 року ОСОБА_5 здійснював патрулювання м. Новодружеськ, виконуючи обов`язки по охороні громадського порядку спільно з іншими його представниками від імені не передбаченого законом збройного формування;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що від мешканців м. Новодружеськ вона дізналась, що їх сусід ОСОБА_5 добровільно вступив до НЗФ яке діяло в м. Новодружеськ, в кінці липня 2014 року ОСОБА_5 разом з іншими представниками НЗФ виїхав за межі міста Новодружеськ, та до теперішнього часу додому не повертався;

- протоколом огляду, відповідно до якого оглянуто інтернет сайт «Миротворец», на якому міститься інформація, щодо участі ОСОБА_5 , у НЗФ.

Крім того, 09.05.2018 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена оперативно-розшукова справа № 2092/18 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

У подальшому, 25.03.2024 слідчим суддею Самарського районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу до Самарського районного суду м. Дніпропетровська, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився 25.09.2024 року.

Органом досудового розслідування та оперативним підрозділом ГУНП в Луганській області систематично здійснюються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 з метою завершення досудового розслідування та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено.

Додатково проведена перевірка наявності інформації стосовно підозрюваного, яка знаходиться у розпорядженні органів державної влади, державних реєстрах та базах інформації.

Так, відомості про ОСОБА_5 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 20.01.2025 за № 1242/111/14-2025, здійснена перевірка ОСОБА_5 за обліками військовополонених і звільнених з полону, за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньо-переміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, станом на 18.12.2024 не виявлено інформації стосовно ОСОБА_5 у мережі Інтернет.

Додатково проведена перевірка факту перетину підозрюваним державного кордону України, за результатами чого встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з відомостями інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон у період з 07.05.2018 року по 17.03.2025, державний кордон України не перетинав.

З урахуванням викладеного, виникла необхідність у вирішенні питання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу.

При цьому враховується вагомість наявних доказів причетності ОСОБА_5 до діяльності незаконного збройного формування, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, до вчинення якого він може бути причетний, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні такого кримінального правопорушення, його вік та стан здоров`я, наявність та міцність його соціальних зв`язків за місцем останнього місця проживання та інші докази.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти громадської безпеки, який відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, одним із запобіжних заходів, який може бути застосований до підозрюваного, є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду, свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Крім того, підозрюваний з 07.05.2018 перебуває у розшуку, а вжитими заходами спрямованими на встановлення місцезнаходження останнього, зазначені відомості не отримані, інформація про його виїзд з тимчасово окупованої території на підконтрольну органам державної влади територію України не виявлена.

Також підозрюваний не може не усвідомлювати протиправний характер своїх дій, незаконність утворення та функціонування незаконного збройного формування, наслідки, що можуть для нього настати внаслідок його участі у незаконному збройному формуванні у разі його затримання та притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000 при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у нього необмеженого доступу до документів, речей та інших доказів, що доводять його участь у діяльності незаконного збройного формування, підпорядкуванні іншим особам, виконанні вказівок, тощо, а також до предметів, що мають ознаки знарядь вчинення кримінального правопорушення (зброя, засоби зв`язку, знаки відмінностей, форма, військове та інше спорядження, тощо).

Перебування підозрюваного поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваного можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають його злочинну діяльність необхідно зазначити, що підозрюваний перебуває на окупованій території, спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, іншими членами та учасниками незаконного збройного формування, які підпорядковуються підозрюваному, або яким підпорядковується він, серед місцевих мешканців, які можуть перебувати від нього в психологічній чи іншій залежності, на яких він може мати вплив внаслідок наявності певних важелів та статусу.

Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваним протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази.

За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваного поряд з ними, останній має всі можливості незаконного впливу на них.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що підозрюваний тривалий час перебуває у складі незаконного збройного формування, тобто бере участь у протиправних діях, що мають ознаки кримінальних правопорушень, а також не вчиняє жодних дій, що можуть свідчити про його бажання припинити протиправну діяльність (виїзд на підконтрольну територію України, добровільна явка до органу досудового розслідування, сприяння розкриттю злочинів, тощо). При цьому, характер та суспільна небезпечність незаконного збройного формування, у діяльності якого приймає участь підозрюваний, сама по собі свідчить про причетність його учасників до вчинення суспільно небезпечних діянь, відповідальність за вчинення яких підпадає під дію окремих норм КК України.

Враховуючи викладене, обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним, оскільки він не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та виконанню завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм вмотивованим рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі підозрюваного настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Орган досудового розслідування, а саме слідче управління Головного управління Національної поліції в Луганській області зареєстрований у місті Сіверськодонецьк (колишній Сєвєродонецьк) Луганської області.

Відповідно до листа начальника ГУНП в Луганській області № 833/111/18/01-2023 від 17.04.2023, у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території області, Головне управління тимчасово передислоковано до м. Дніпра, в тому числі органи досудового розслідування ГУНП в Луганській області з 18.04.2023 дислокуються та виконують свої функції, відповідно вимог діючого законодавства України, за адресою: вул. Гайова (Рощинська), 78, м. Дніпро.

З огляду на викладене, розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 віднесено до компетенції слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпра.

Згідно з ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як зазначено вище, підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у розшуку за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, переховується на тимчасово окупованій території України, тому на думку слідчого, наявні підстави для розгляду клопотання за відсутності підозрюваного.

На підставі вищезазначених обставин слідчий зазначив, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Частиною 6 ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, враховуючи викладені обставини та волевиявлення прокурора, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000033 від 06.01.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту свідків ОСОБА_7 , який пояснив, що він протягом тривалого часу знає ОСОБА_5 . Так з травня 2014 року ОСОБА_5 почав підтримувати непередбачене законами України збройне формування, яке діяло в м. Новодружеськ, та добровільно вступив до нього. З травня по липень 2014 року ОСОБА_5 здійснював патрулювання м. Новодружеськ, виконуючи обов`язки по охороні громадського порядку спільно з іншими його представниками від імені не передбаченого законом збройного формування;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що від мешканців м. Новодружеськ вона дізналась, що їх сусід ОСОБА_5 добровільно вступив до НЗФ яке діяло в м. Новодружеськ, в кінці липня 2014 року ОСОБА_5 разом з іншими представниками НЗФ виїхав за межі міста Новодружеськ, та до теперішнього часу додому не повертався;

- протоколом огляду, відповідно до якого оглянуто інтернет сайт «Миротворец», на якому міститься інформація, щодо участі ОСОБА_5 , у НЗФ.

Крім того, 09.05.2018 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заведена оперативно-розшукова справа № 2092/18 з метою встановлення місцезнаходження останнього.

Згідно ч. 6 ст. 176 КПК України: під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 260 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто тримання під вартою).

До ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України: слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором стороною обвинувачення наведено наступне:

Органом досудового розслідування та оперативним підрозділом ГУНП в Луганській області систематично здійснюються заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 з метою завершення досудового розслідування та притягнення його до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, на теперішній час місцезнаходження останнього не встановлено.

Додатково проведена перевірка наявності інформації стосовно підозрюваного, яка знаходиться у розпорядженні органів державної влади, державних реєстрах та базах інформації.

Так, відомості про ОСОБА_5 у Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб відсутні.

Крім того, відповідно до листа УКР ГУНП в Луганській області від 20.01.2025 за № 1242/111/14-2025, здійснена перевірка ОСОБА_5 за обліками військовополонених і звільнених з полону, за обліками ДРАЦС, за обліками інформаційно-пошуковими системами Національної поліції України «Розшук», «Впізнання», «Внутрішньо-переміщена особа», внаслідок чого відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено.

Крім того, станом на 18.12.2024 не виявлено інформації стосовно ОСОБА_5 у мережі Інтернет.

Додатково проведена перевірка факту перетину підозрюваним державного кордону України, за результатами чого встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з відомостями інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон у період з 07.05.2018 року по 17.03.2025, державний кордон України не перетинав.

Таким чином, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та/або на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

На підтвердження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того, що підозрюваній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить наявність у нього необмеженого доступу до документів, речей та інших доказів, що доводять його участь у діяльності незаконного збройного формування, підпорядкуванні іншим особам, виконанні вказівок, тощо, а також до предметів, що мають ознаки знарядь вчинення кримінального правопорушення (зброя, засоби зв`язку, знаки відмінностей, форма, військове та інше спорядження, тощо).

Перебування підозрюваного поряд з вказаними документами та об`єктами з одночасною відсутністю доступу до них органу досудового розслідування, свідчить про наявність у підозрюваного можливості знищити чи сховати вказані докази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які викривають його злочинну діяльність необхідно зазначити, що підозрюваний перебуває на окупованій території, спілкується з певним колом осіб, що протиправно займають різні посади в незаконних органах влади на окупованій території, іншими членами та учасниками незаконного збройного формування, які підпорядковуються підозрюваному, або яким підпорядковується він, серед місцевих мешканців, які можуть перебувати від нього в психологічній чи іншій залежності, на яких він може мати вплив внаслідок наявності певних важелів та статусу.

Вказані особи можуть підтвердити вчинення підозрюваним протиправних дій, надати відповідні показання у суді та докази.

За відсутності доступу до вказаних території органу досудового розслідування, неможливістю допиту таких осіб у якості свідків, з одночасним перебуванням підозрюваного поряд з ними, останній має всі можливості незаконного впливу на них.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється свідчить те, що підозрюваний тривалий час перебуває у складі незаконного збройного формування, тобто бере участь у протиправних діях, що мають ознаки кримінальних правопорушень, а також не вчиняє жодних дій, що можуть свідчити про його бажання припинити протиправну діяльність (виїзд на підконтрольну територію України, добровільна явка до органу досудового розслідування, сприяння розкриттю злочинів, тощо). При цьому, характер та суспільна небезпечність незаконного збройного формування, у діяльності якого приймає участь підозрюваний, сама по собі свідчить про причетність його учасників до вчинення суспільно небезпечних діянь, відповідальність за вчинення яких підпадає під дію окремих норм КК України.

Отже слідчим доведено наявність в даному кримінальному провадженні ризиків підозрюваного, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови також наявні в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Згідно ч. 4 ст. 183 KK України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого розмір застави не визначається хоча б за однієї з наступних умов:

- стосовно підозрюваного, обвинуваченого з який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- при розгляді клопотання у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 260 КК України, під час дії воєнного стану.

Всі ці умови також наявні в даному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. . 2, 7, 9, 22, 26, 36, 40, 111, 113, 131-132, 176-178, 183-184, 185, 186, 187, 188, 190, 191, 193, 194, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області, капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні в.о керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області ОСОБА_6 , про обрання до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000033 від 06.01.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження.

Ухвала, щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений 20.08.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1