УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Володимир

Суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_3 від розгляду справи № 154/4315/22 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про відвід судді Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_3 від розгляду судової справи № 154/4315/22 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 125 КК України, у зв`язку з наявністю у нього сумнів в неупередженості судді.

Згідно ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2025 року заява про відвід судді ОСОБА_3 розподілена для розгляду судді ОСОБА_1 .

За ч.3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

Розгляд заяви про відвід призначено на 18 червня 2025 року, проте сторони в судове засідання не з`явились.

18 червня 2025 року через канцелярію суду надійшла заява захисника ОСОБА_2 про залишення без розгляду поданої заяви про відвід судді ОСОБА_3 .

Заява захисника ОСОБА_2 від 18 червня 2025 року не була мотивована, існування його сумнівів в неупередженості судді ОСОБА_3 ним спростовані не були.

Ухвалою від 18 червня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви захисника ОСОБА_2 від 18 червня 2025 року про залишення без розгляду та повернення йому його заяви про відвід судді Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_3 від розгляду судової кримінальної справи № 154/4315/22 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України, розгляд заяви захисника ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 відкладено на 10:30 год. 26 червня 2025 року.

26.06.2025 року захисник ОСОБА_2 повторно надав суду клопотання про залишення без розгляду та повернення заявнику заяви про відвід судді, я було мотивоване порушенням принципу диспозитивності та права на захист сторони обвинувачення.

Також 26.06.2025 до суду надійшла заява представника потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , в якій він заперечив щодо задоволення заяви захисника ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 , вказав, що викладені у ній обставини не мають жодного об`єктивного підтвердження, мотиви відводу є надуманими, що може свідчити про зловживання правом з метою затягування розгляду кримінального провадження по суті та уникнення відповідальності обвинуваченим.

Сторони в судове засідання не з"явились, а тому суд розглянув заяву без їх участі на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали заяви, суд прийшов до наступних висновків.

Положеннями статті 26 КПК України закріплено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Проте, положення чинного КПК України не передбачають можливості залишення заяви про відвід без розгляду, особливо без спростування викладених у ній сумнівів щодо неупередженості судді.

На підставі ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою дотримання цієї гарантії, за наявності підстав, передбачених статтями 75 та 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. (ч. 1, 2 ст. 80 КПК України).

За правилами п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилається захисник у заяві, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як визначено у ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Тобто відвід має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Проаналізувавши зазначені захисником обставини для відводу, суд має визначити, чи є наведені факти такими, що можуть викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості судді.

В обґрунтування заяви про відвід наведено, зокрема, такі доводи: суддя ОСОБА_3 , на думку заявника, допустила упереджені висловлювання на адресу захисника; без належного процесуального розгляду залишила подане обвинуваченим клопотання, що було розцінено як прояв упередженості до сторони захисту; надала, на думку захисника, перевагу усному клопотанню представника потерпілого; висловлювання судді щодо клопотань сторони захисту, зокрема вживання фрази «чергова творчість захисника», на думку адвоката, підривають його авторитет та викликали сумніви в об`єктивності суду в обвинуваченого.

Разом із тим, оцінка дій судді як упереджених повинна ґрунтуватися на об`єктивно встановлених фактах, які б свідчили про наявність особистої заінтересованості судді в результатах розгляду справи або наявність його упередженого ставлення до однієї зі сторін.

Доводи захисника ОСОБА_2 ґрунтуються на його суб`єктивному сприйнятті висловлювань судді, які на його думку, принизили його професійну гідність, та процесуальних рішень судді, з якими він не згідний. Проте сам факт висловлювання критичних оцінок або навіть припущення порушення суддею процесуального порядку розгляду клопотання не є достатньою підставою для висновку про упередженість судді.

Крім того, закон не вимагає від суду задовольняти всі заявлені клопотання, а залишення без задоволення або навіть без окремої ухвали (якщо це, наприклад, усне клопотання, що не потребує вирішення ухвалою) ще не свідчить про порушення принципу змагальності або про упередженість.

Щодо твердження про порушення принципів змагальності, рівності сторін, права на захист будь-яке можливе процесуальне порушення з боку суду може бути оскаржено в межах судового контролю за законністю рішень, а не в порядку заявлення відводу.

Отже, заявлені адвокатом обставини свідчать про незгоду з процесуальними рішеннями суду, а не про упередженість судді в розумінні вимог ст. 75 КПК України.

Зважаючи на викладене, суд не вбачає обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді ОСОБА_3 , тому відсутні підстави для задоволення заяви захисника ОСОБА_2 ..

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 75, 80-81, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 від 26 червня 2025 року про залишення без розгляду та повернення йому його заяви про відвід судді Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_3 від розгляду судової кримінальної справи № 154/4315/22 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України.

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_3 від розгляду справи № 154/4315/22 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя Володимирського міського суду ОСОБА_7