Номер провадження:1-кп/521/1118/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2025 року м.Одеса
В провадженні Хаджибейського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.1 ст.296 КК України, на стадії судового розгляду.
На обґрунтування клопотання зазначає, що 02.10.2024 року в приміщенні ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області обвинуваченому ОСОБА_4 було надана можливість ознайомитись з матеріалами даного кримінального провадження де він дізнався, про наявність в матеріалах кримінального провадження експертних висновків:
- висновок експерта № 204 від 14.02.2024 року;
- висновок судово-психіатричної експертизи № 530 від 23.07.2024 року;
- висновок Експерта (експертиза за матеріалами справи) № 199 від 10.09.2024 року.
03.10.2024 року обвинувачений ОСОБА_4 подав до органу досудового розслідування клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи. Проте, вже 04.10.2024 року з метою недопущення розгляду вказаного клопотання та встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні було винесено постанову про закінчення досудового розслідування. Ознайомившись з вказаними висновками експертів захисник прийшов до висновку, що вказані висновки містять протиріччя у своїх підсумках по відношенню один до одного та суперечать іншим матеріалам справи. Експертні висновки складені лише на підставі акту судово-медичного дослідження (обстеження), без безпосереднього огляду потерпілої експертами, які проводили експертизу, що суперечить вимогам Закону України «Про судову експертизу», Правилам судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6. Так, пункт 4.1. даних правил передбачає, що судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній картці амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості. Пункт 4.4. правил передбачає, що при проведенні судово-медичної експертизи експерт повинен використовувати оригінали медичних документів. У виняткових випадках дозволяється використання копій і виписок. За умови відображення в останніх вичерпних відомостей про ушкодження та їх клінічний перебіг. Експерти фактично досліджували надану медичну документацію. У свою чергу, виняткових обставин по причині яких експертизу було проведено тільки за медичними документами в даній справі не було. Отже, за змістом дослідної частини експерт провів експертизу за матеріалами справи, а не експертизу потерпілого (особи), що безпідставно зазначив у вступній частині свого висновку. Крім того, обидва висновки містять припущення щодо часу спричинення тілесних ушкоджень, а саме що вони могли бути спричинені 09.02.2024 року. Як роз`яснено в розділі IV Узагальнення судової практики про застосування судами кримінально-процесуального законодавства при призначенні судових експертиз і використання їх висновків у кримінальному судочинстві, підготовленого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слід мати на увазі, що експертний висновок не може ґрунтуватися на припущеннях або ж вихідних даних, об`єктах дослідження, отриманих усупереч процесуальному порядку. Порушення цих вимог закону позбавляє висновок експерта юридичної сили, тому він не може бути використаний як доказ у справі. Отже відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року №8 повторна експертиза призначається коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, у зв`язку з чим просить призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні, зазначивши, що всі висновки мають між собою протиріччя, всі висновки різні, у всіх висновках різна доказова база. Всі експертизи були проведені не об`єктивно та за відсутності потерпілої, що є порушенням, еспертом не здійснювалася фотофіксація тілесних пошкоджень у потерпілої.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив задовольнити клопотання.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що клопотання не обґрунтоване, на досудовому розслідуванні була проведена судово-медична експертиза щодо тілесних ушкоджень у потерпілої, яку було особисто експертом оглянуто відповідно до висновку, фотофіксація при цьому вимогами чинного законодавства не передбачена. Крім того було проведено судово-психіатричну експертизу щодо психічного стану потерпілої та комісійну судово-медичну експертизу за матеріалами справи відповідно до вимог чинного законодавства. Висновки експертиз не містять між собою будь-яких протирічь, а стороною захисту не наведено підстав для проведення повторної експертизи відповідно до вимог ст.332 КПК України, тому просив відмовити у задоволенні клопотання захисника.
Представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку прокурора, просив відмовити в задоволенні клопотання та зазначив, що свої заперечення проти доказів сторона захисту може викласти у судових дебатах.
Заслухавши клопотання захисника, думку сторін, вивчивши матеріали клопотання та справи, суд приходить до наступних висновків.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч. 2, 6 ст. 22 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності згідно вимог ч.2 ст.332 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 242 КПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження необхідні спеціальні знання, за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду проводиться експертиза.
Відповідно до п.1.2.14 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 53/5 від 08 жовтня 1998 року, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).
Статтею 4 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що правильність висновку судового експерта забезпечується, зокрема, можливістю призначення повторної експертизи.
Комісійні судово-медичні експертизи у відділі комісійних експертиз бюро судово-медичної експертизи проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необґрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи.
Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні було проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої Одеським обласним бюро СМЕ надано висновок експерта № 204 від 14.02.2024 року, відповідно до якого виявлено легкі тілесні ушкодження у потерпілої ОСОБА_7 , їх локалізацію. З дослідної частини вбачається, що експертом проводився огляд потерпілої та досліджено медичну довідку від 10.02.204 року, частину діагноза у вказаній довідці експертом не прийнято. Отже зміст зазначеного висновку експерта спростовує доводи захисника щодо непроведення особистого огляду потерпілої. Крім того суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено обов`язку здійснення експертом фотофіксації тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи Одеською філією судових експертиз ДУ Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України надано висновок експерта №530 від 23.07.2024 року щодо психічного стану потерпілої, який був дослідженний в судовому засіданні.
Згідно комісійної судово-медичної експертизи №199, яка закінчена 10.09.2024 року, Одеським обласним бюро СМЕ здійснено дослідження за матеріалами справи щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілої та її психічного стану.
Під час судового розгляду зазначені експертні висновки були досліджені судом та не встановлено будь-яких наявних протирічь.
Суд зауважує, що вказані висновки у повній мірі відповідають вимогам ст.102 КПК України та містять дані про те, коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена відповідна експертиза; місце і час проведення експертизи; хто був присутній при проведенні експертизи; перелік питань, що були поставлені експертам; опис отриманих експертами матеріалів та які матеріали були використані; докладний опис проведених досліджень, отримані результати та їх експертна оцінка; обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання, зазначення про попередження про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, підпис експертів.
При цьом суд звертає увагу, що стороною захисту під час заявлення клопотання лише констатовано наявність протирічь в експертних висновках загальними заявами, але жодного конкретного та детального викладення таких протирічь суду не наведено.
Жоден доказ, серед іншого і висновок експерта, не має наперед встановленої сили. Суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення відповідно до вимог ст.94 КПК України.
За загальним правилом, усі дії щодо збирання доказів здійснюються саме під час досудового розслідування. Суду не надано доказів про заявлення клопотань стороною захисту про призначення експертизи під час відкриття матеріалів досудового розслідування. У разі відмови органів досудового розслідування у задоволенні клопотань учасників кримінального провадження така відмова може бути оскаржена, в тому числі з підстав відмови у призначенні відповідної судової експертизи, слідчому судді.
При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.243 КПК України сторона захисту під час досудового розслідування мала право самостійно звертатися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта, однак цим правом не скористалася.
Експертиза як доказ по справі не має переваги перед іншими доказами і повинна оцінюватись судом нарівні з іншими доказами в їх сукупності.
З огляду на вищевикладене, дослідивши доводи сторони захисту щодо необхідності призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, заперечення прокурора, представника потерпілого щодо її проведення, суд вважає, що у даному випадку захисником обвинуваченого не доведено необхідності призначення повторної судово-медичної експертизи з підстав, наведених у ч.2 ст.332 КПК України, оскільки питання, які вказані в клопотанні про проведення експертизи, фактично мають характер повторних, а відповіді на такі вже містять досліджені судом висновки експертів. Наявні у матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених експертиз можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде надана судом у нарадчій кімнаті, а призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду кримінального провадження.
Таким чином, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про призначення додаткової судово-медичної експертизи у вказаному кримінальному провадженні задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.22,242-243,332,369,372КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1