Справа № 953/3784/25
н/п 1-кс/953/3306/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2022, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_6 (рос. ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижній Новгород, РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за контрактом ВЧ № НОМЕР_1 , ( НОМЕР_2 танковий полк), командира автомобільного відділення,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.04.2025 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту обласної прокуратури ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення спеціального досудового розслідування у межах кримінального провадження № 0000717 від 09.11.2022 відносно ОСОБА_6 (рос. ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717 від 09.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України за підозрою ОСОБА_6 .

Під час досудового розслідування встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24.02.2022 президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2, спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Відповідно до ст. 4 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Норми ст. 27 Конвенції, крім іншого, вказують на те, що особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

Cторони конфлікту повинні застосовувати до осіб, що перебувають під захистом, таких заходів контролю чи безпеки, які будуть визнані за необхідні під час ведення війни.

Норми ст. 31 Конвенції забороняють застосування жодного примусу фізичного чи морального порядку до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Також, ст. 32 Конвенції встановлено, що Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із вимогами ст. 147 ЖК(IV) серйозні порушення, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Незаконне позбавлення волі є воєнним злочином відповідно до ст.8(2)(а)(vіі) Римського статуту Міжнародного кримінального суду.

Військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді військово-службовця за контрактом ВЧ № НОМЕР_1 , (26 танковий полк), командира автомобільного відділення, брав участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ.

Одразу після оголошення 24.02.2022 Президентом РФ про початок «спеціальної воєнної операції» російські війська, зокрема військовослужбовці 26 танкового полку, серед яких перебував військовослужбовець ОСОБА_6 , у невстановленому місці перетнули російсько-український кордон та пішли у наступ на території Харківської області.

Одночасно з веденням бойових дій на території області, військовослужбовці ЗС РФ з метою забезпечення можливості безперешкодного пересування територією Харківської області здійснювали блокування та тимчасове захоплення населених пунктів, облаштування на автомобільних шляхах області блокпостів для здійснення заходів щодо контролю доступу осіб на обумовлену ділянку території.

В кінці лютого 2022 року з боку РФ почалось збройне захоплення Ізюмської міської об`єднаної територіальної громади Ізюмського району Харківської області.

Внаслідок чого с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області станом на середину березня 2022 року перейшла під контроль представників російських окупаційних військ.

Таким чином, з середини березня 2022 року по 10.09.2022 с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області разом із місцевим цивільним населенням, яке не брало участі у збройному конфлікті, перебували у тимчасовій окупації військовослужбовців ЗС РФ та учасників незаконного збройного формування так званої «ЛНР», які також були залучені до зазначеного вище широкомасштабного вторгнення на територію України.

Військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також є військовослужбовцями ЗС РФ, маючи умисел на порушення законів та звичаїв війни, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у формі незаконного позбавлення волі, без складання будь-яких процесуальних документів, із застосуванням насильства над психічним станом особи, затримали ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в минулому був учасником АТО за наступних обставин.

Так, 11.04.2022 у невстановлений досудовим розслідуванням час, на виконання наказу невстановленого в ході досудового розслідування військовослужбовця ЗС РФ, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , беручи участь у міжнародному збройному конфлікті, усвідомлюючи обставини існування міжнародного збройного конфлікту на території України, діючи в його умовах та у зв`язку з ним, будучи озброєними вогнепальною зброєю, на невстановленому в ході досудового розслідування автомобілі, приїхали до будинку АДРЕСА_2 , в якому мешкав ОСОБА_9 .

На той момент на території домоволодіння перебували місцеві мешканці, серед яких був ОСОБА_9 , який на момент події у складі Збройних Сил України чи інших збройних формувань України не перебував, зброї при собі не мав, участі у бойових діях не брав та до таких дій не готувався, був одягнений у цивільний одяг, тобто належав до категорії цивільних осіб в розумінні ст. 50 ДП І та відповідно до ч. 1 ст. 4 Конвенції від 12.08.1949 є особою, що перебуває під її захистом, як такий, що в будь-який момент та за будь-яких обставин опинилися, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами якої вони не є.

Вийшовши з автомобілю, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайшли до вищевказаного подвір`я та запитали прізвища у присутніх осіб.

Коли ОСОБА_9 назвав свої анкетні відомості, військові ЗС РФ пройшли разом з ним до будинку та без складання процесуальних документів почали проводити обшук, в ході якого стали вимагати видати вогнепальну зброю та символіку України, на що потерпілий відповів, що вказаних предметів він не має, окрім військової форми Збройних Сил України, яку він закопав на території домоволодіння.

В подальшому ОСОБА_9 викопав та видав військову форму.

Після цього на виконання раніше отриманого наказу від невстановленого в ході досудового розслідування військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , затримали ОСОБА_9 , тим самим незаконно позбавив волі останнього, посадили до невстановленого в ході досудового розслідування автомобіля та поїхали у невідомому напрямку.

В подальшому ОСОБА_9 перебував у полоні держави-агресора та у 2023 році державою-агресором повернуто під владу України тіла (останки) загиблих (померлих) оборонців України та загиблих (померлих) мирних (цивільних) осіб з території Харківської, Херсонської, Донецької, Луганської та Запорізької областей, серед яких було тіло ОСОБА_9 .

Отже, ОСОБА_6 , на виконання наказу невстановленого в ході досудового розслідування військовослужбовця ЗС РФ, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, наслідків та бажаючи їх настання, у порушення законів та звичаїв війни, що передбачені зокрема ст. ст. 27, 31, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, незаконно позбавив волі цивільну особу ОСОБА_9 .

Так, 01.04.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, шляхом публікації повістки про виклик для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення за його участю інших процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 01.04.2025 за №67 (7992) та 01.04.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом із тим, 01.04.2025 на підставі постанови видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.04.2025, згідно якого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні призначено захисника ОСОБА_10 (свідоцтво №587,від 16.09.2016 (місце здійснення адвокатської діяльності місто Харків).

Повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Будучи повідомленим про виклики у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством, підозрюваний ОСОБА_6 до СУ ГУНП в Харківській області, відповідно до повісток, на 05.04.2025, 09.04.2025 та 13.04.2025, не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, що свідчить про його переховування від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно інформації наданої 7-им управлінням (з обслуговування Харківської області) ДСР Національної поліції України від 17.04.2025, підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на території Російської Федерації, що відповідно до Постанови ВРУ «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором» № 129-VIII від 27.01.2015 року, беручи до уваги Статут ООН та Резолюцію Генеральної Асамблеї ООН 3314 "Визначення агресії" від 14 грудня 1974 року, визнана державою-агресором.

Постановою від 18.04.2025, на підставі ст. 281 КПК України, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Таким чином, встановлено, що військовослужбовець збройних сил російської федерації ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, та знаходиться на території російської федерації, тобто державі, визнаної Верховною Радою України державою-агресором з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений в міжнародний розшук.

При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Захисник в судовому засіданні при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та дослідивши докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, слідчого та захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно до ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (inabsentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Частиною 2 статті 297-1 КПК України визначено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частиною другою п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379,400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442,443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Як слідує з наданих матеріалів, перебування підозрюваного ОСОБА_6 на території країни - агресора РФ позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру у день його складання, у зв`язку з чим 01.04.2025 на сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр», випуск за № 67 (7992) було опубліковано повідомлення про підозру (т. 1 а.с. 133-134).

Водночас, 01.04.2025 на підставі постанови видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.04.2025, згідно якого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні призначено захисника ОСОБА_5 . Тому, повідомлення про підозру та повістки про виклик були також вручені захиснику.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, у тому числі: протоколом огляду місця події від 26.12.2023 за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 9, де було оглянуто труп невідомого чоловіка; висновком експерта №СЕ-19-24/20340-БД від 16.04.2024, яким було встановлено генетичні ознаки фрагменту кістки трупа №5003; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , яка показала, що батько її чоловіка ОСОБА_9 мешкав в с. Іванчуківка Ізюмського району Харківської області, якого зі слів сусідів забрали військові РФ та увезли у невідомому напрямку; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 , який надав свідчення аналогічні свідченням допитаної в якості потерпілої ОСОБА_11 ; висновком молекулярно-генетичної експертизи від 17.01.2023 №СЕ-19/121-22/16338-БД, яким встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_12 ; висновком молекулярно-генетичної експертизи від 01.07.2024 №СЕ-19-24/33173-БД, яким встановлено, що ОСОБА_12 може бути сином невстановленої особи чоловічої статі трупа №5003; матеріалами виконаного доручення 7-го управління ДСР НПУ від 12.11.2024, відповідно до якого встановлено осіб, причетних до скоєння даного злочину, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_13 , який показав, що бачив, як 11.04.2022 троє військових РФ забрали ОСОБА_9 з адреси його мешкання; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_13 , який впізнав ОСОБА_8 як особу, яка разом з іншими військовими РФ затримала ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 , в ході якого останній на місці показав обставини затримання ОСОБА_9 військовими РФ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_14 (співмешканка), яка показала, що бачила, як 11.04.2022 троє військових РФ затримали ОСОБА_9 та відвезли у невідомому напрямку; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_14 , яка впізнала ОСОБА_8 як особу, яка разом з іншими військовими РФ затримала ОСОБА_9 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_15 , який показав, що під час окупації с. Іванчуківка Харківської області військові РФ виявили картотеку військовозабов`язаних мешканців села, після чого затримали деяких з них, у тому числі ОСОБА_9 ; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_16 , яка показала, що бачила, як 11.04.2022 троє військових рф забрали ОСОБА_9 з адреси його мешкання та відвезли у невідомому напрямку; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_17 , яка показала, що 11.04.2022 їй зателефонувала співмешканка ОСОБА_9 , яка повідомила, що його затримали троє військових ЗС РФ та відвезли у невідомому напрямку; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_18 , який показав, що від місцевих мешканців він дізнався про затримання військовими РФ ОСОБА_9 , який в подальшому помер; протоколом огляду електронного документу, а саме інтернет сторінки «Головне управління розвідки», відповідно до якого було встановлено, що, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проходили службу в 6 окремій танковій бригаді окупаційних військ рф.; відповіддю на доручення 7 управління (з обслуговування Харківської області) ДСР Національної поліції України від 17.04.2025 відповідно до якого було встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають на території РФ.

Також органом досудового розслідування у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 01.04.2025 за № 67 (7992) та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик та відомості здійснення спеціального досудового розслідування» було опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 на 13 год. 00 хв. 05.04.2025, 09.04.2025 та 13.04.2025 до СУ ГУНП в Харківській області, для вручення останньому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та його допиту, як підозрюваного (т. 1 а.с. 133-134). На вказані виклики до органу досудового розслідування ОСОБА_6 не з`явився.

У зв`язку з викладеним, постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.04.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук (т. 1 а.с. 136-138).

Крім того, постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 18.04.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук (т. 1 а.с. 139-145).

Крім того, 01.04.2025 на підставі постанови слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 видано доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 01.04.2025 № 005-270002513 згідно якого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2022 призначено захисника ОСОБА_5 (свідоцтво від 05.11.2014 № 1879).

Частиною 8 ст. 135 КПК України визначено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш, як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Постановою Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором» визнано російську федерацію державою агресором.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, тому, відповідно до діючого законодавства зазначена особа належним чином повідомлена про виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, підозру обґрунтовано зібраними доказами, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини три рази), перебуває на території країни - агресора рф.

Враховуючи викладене, дослідивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, враховуючи наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення, правове обґрунтування клопотання, яке ґрунтується на положеннях ст.ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, приходжу до висновку про наявність підстав для надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2022 відносно ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2022 про здійснення спеціального досудового розслідування - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000717 від 09.11.2022 стосовно ОСОБА_6 (рос. ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1