Справа № 487/6573/24
Провадження № 1-кс/487/2613/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001038 від 09.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368 КК України, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001038 від 09.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 25.06.2025.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри та продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 . Так, на думку слідчого, підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інший злочин. Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 спливає 22.05.2025, проте, завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема, здійснити зняття грифів секретності з інших матеріалів; скласти та вручити повідомлення про нову підозру з урахуванням нових епізодів злочинної діяльності; виконати вимоги ст. ст. 290, 291, 293 КПК України; скласти та направити до суду обвинувальний акт.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно з ч.5 зазначеної норми, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Судом встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001038 від 09.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2023 № 32-РС молодшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду начальника контрольно-технічного пункту цієї військової частини.

Так, на початку 2024 року сержант ОСОБА_5 , за попередньою змовою з головним сержантом ОСОБА_7 , будучи військовою службовою особою, обіймаючи посаду начальника контрольно-технічного пункту військової частини НОМЕР_1 , тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій, розуміючи обсяг влади і своїх службових повноважень, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою особистого збагачення за рахунок військовослужбовців, які залученні до здійснення захисту держави та відбиття збройної агресії РФ, обрав злочинний шлях для вчинення тривалої злочинної діяльності й отримання неправомірної вигоди.

Зокрема, сержант ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з головним сержантом ОСОБА_7 , згідно з попередньо розробленого плану вчинення указаного злочину та розподілу ролей між його учасниками, упродовж січня-липня 2024 року вимагали у солдата ОСОБА_8 та отримали неправомірну вигоду грошові кошти в розмірі 140 000 грн.

Він же, діючи за попередньою змовою з головним сержантом ОСОБА_7 , згідно з попередньо розробленого плану вчинення указаного злочину та розподілу ролей між його учасниками, упродовж січня-жовтня 2024 року вимагали у солдата ОСОБА_9 та отримали неправомірну вигоду грошові кошти в розмірі 135 000 грн.

Крім того, сержант ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з головним сержантом ОСОБА_7 , згідно з попередньо розробленого плану вчинення указаного злочину та розподілу ролей між його учасниками, упродовж березня-грудня 2024 року вимагали у солдата ОСОБА_10 та отримали неправомірну вигоду грошові кошти в розмірі 227 000 грн.

25 березня 2025 року ОСОБА_5 було затримано та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у визначеному судом розмірі.

Слідчий суддя в ході розгляду даного клопотання дійшов висновку, що ризики, встановленні при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Так, в матеріалах клопотання наявні докази, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , це, зокрема, дані рапорту старшого оперуповноваженого УСР в Херсонській області ДСР НП України капітана поліції ОСОБА_11 з аналізом рахунків відкритих у банківських установах на ім`я підозрюваних; протоколів огляду від 13.08.2024, 05.03.2025, 26.03.2025; заяви ОСОБА_10 від 25.03.2025. в якій він прсоить вжити заходів до ОСОБА_12 , який вимагає неправомірну вигоду; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 .

При цьому, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не може вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

З урахуванням змісту та обсягу підозри, того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яикй передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, слідчий суддя вважає, що ці обставини можуть спонукати підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення спроби ухилитися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні, які є його підлеглими. Цей ризик зберігається до допиту свідків судом.

Судом також враховано наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, зокрема, вік та стан здоров`я підозрюваного, щодо якого відсутні відомості про неможливість перебувати в умовах слідчого ізолятора; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має постійне місце проживання у Вінницькій області, є військовослужбовцем, раніше не судимий, одружений, має повнолітніх дітей; на даний час про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень ОСОБА_5 не повідомлено.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою спливає 22.05.2025, проте завершити досудове розслідування до вказаної дати неможливо, оскільки необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій, зокрема, здійснити зняття грифів секретності з інших матеріалів (ухвал про дозвіл на проведення НСРД та доручень); скласти та вручити повідомлення про нову підозру з урахуванням нових епізодів злочинної діяльності; виконати вимоги ст. ст. 290, 291, 293 КПК України; скласти та направити до суду обвинувальний акт.

21.05.2025 постановою керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_14 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, до 25.06.2025.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, оскільки встановлено продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідування, до 25 червня 2025 року.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вимаганні грошових коштів (3 епізоди) з використанням свого службового становища у військовслужбовців, які захищають державу від збройної агресії рф на території Херсонської області, іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розмір застави визначений слідчим суддею під час застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням обставин кримінального провадження, зокрема, того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких корупційних злочинів, отримав від військовслужбовців грошові кошти у вигляді неправомірної вигоди на загальну суму 2 231 507 грн, враховуючи його майновий та сімейний стан, дані про особу підозрюваного, та достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Даних про те, що такий розмір застави (300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн) є завідомо непомірним для підозрюваного, слідчим суддею не встановлено. Отже, підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави не вбачається.

Керуючись ст. ст. 183, 177, 197, 199, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, до 25 червня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1