Справа № 215/7041/24
УХВАЛА
05 серпня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою від 18.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 16 серпня 2025 року включно, із визначеним розміром застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн.,у разі внесення якої на обвинуваченого покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
05.08.2025 прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів із визначеним розміром застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.Клопотання обґрунтоване тим, що строк перебування обвинуваченого під вартою закінчується, однак винести рішення у вказаному кримінальному провадженні до того часу не є можливим через ряд об`єктивних обставин. Крім того, на сьогодні мають місце ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що мали місце також під час обрання даного запобіжного заходу та продовженні строку його дії.
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме нічний домашній арешт. Вказав, що тривалий час знаходиться в місцях несвободи, де в нього погіршився стан здоров`я. Також зазначає, що у нього є неповнолітня донька, а також батько і дуже хвора бабуся, і всі вони потребують його догляду і допомоги. У нього є місце проживання і бажання влаштуватись на роботу, тому просив змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на нічний домашній арешт.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, вказавши на те, що заявлені прокурором ризики на даний час зменшилися із часу обрання запобіжного заходу, та є необґрунтованими. У зв`язку з чим просив суд змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на нічний домашній арешт.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.
В ході досудового розслідування до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк застосування якого був у подальшому неодноразово продовжений судом.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_4 раніше не судимий, у даному кримінальному провадженні йому інкримінується вчинення тяжких злочинів за ч. 2 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого встановлено, що він офіційно не працює, не одружений, докази перебування на його утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб не має.
На даний час суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, може у разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду задля уникнення відповідальності.
Також у разі зміни запобіжного заходу не виключається можливість незаконного впливу ОСОБА_4 на іншу обвинувачену з метою схиляння її до надання неправдивих показань, оскільки на даний час вона не допитана судом.
Зазначений ризик певним чином зменшується в ході судового розгляду, але на даний час остаточно не зник.
Разом із цим, суд зазначає про можливість вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, оскільки останній офіційно не працює, не має законного джерела доходів, обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що може свідчити про ймовірність продовження ним злочинної діяльності.
На даній стадії судового провадження суду не надано належних доказів, які б об`єктивно спростовували зазначені обставини.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватості; конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 ; дані про особу обвинуваченого (його вік, відсутність даних про наявність тяжких захворювань, міцних соціальних зв`язків), суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Судом перевірялась можливість обрання відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.
Однак, враховуючи існування зазначених вище ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України, їх ступінь, конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , а також оцінюючи сукупність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даний час не зможе запобігти встановленим ризикам.
При цьому суд зауважує, що доводи прокурора про те, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (пункт 2 частини 1 статті 177 КПК України), є припущеннями, які не підтверджено жодними фактами.
З цих підстав, суд констатує відсутність вказаного ризику, оскільки судовий розгляд вже розпочато і органом досудового розслідування зібрано докази, які на думку сторони обвинувачення, підтверджують винуватість ОСОБА_4 ..
Разом із тим, в якості альтернативного запобіжного заходу до ОСОБА_4 застосована застава, розмір якої ухвалою від 03.03.2025 було зменшено до 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) у національній грошовій одиниці, тобто в межах від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
На даний час підстав для зміни зазначеного розміру не вбачається.
Вказаний розмір застави не є максимальним (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України) щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину та таким, що може бути реально сплачений заставодавцем.
Наразі судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу, оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про істотне зменшення вище перелічених ризиків та можливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу не встановлено.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання сторони захисту належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 03 жовтня 2025 року включно, з можливістю внести визначений розмір застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб на рівні 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.
Попередньо визначені обов`язки у випадку внесення застави залишити без змін.
У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з-під варти та повідомити про це суд.
Роз`яснити, що застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч.ч. 8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається терміном дії цієї ухвали.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя