Справа № 202/8817/25
Провадження № 1-кс/202/6583/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000821 від 01.09.2025, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого чч.3 ст.27, ч.2 ст.15, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Дніпрі, раніше не судимому, не працюючому, неодруженому, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що Відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000821 від 01.09.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у серпні 2025 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) на грунті помсти за нібито існуючий борг у сумі 40 тисяч доларів США, які ОСОБА_7 повинен віддати ОСОБА_4 за продаж у 2012 році будинку АДРЕСА_2 (власником якого на той час являвся ОСОБА_4 ) у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на організацію вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів.

При цьому, ОСОБА_4 , не бажаючи бути викритим працівниками правоохоронних органів, вирішив організувати вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 на замовлення, тобто безпосереднє виконання вбивства останнього покласти на іншу особу, та розпочав підготовку, шляхом підшукування виконавця вбивства за грошову винагороду.

В результаті пошуку, ОСОБА_4 віднайшов ОСОБА_8 (анкетні данні особи змінені у зв`язку із застосуванням заходів безпеки), який 01.09.2025 року під час спілкування по мобільному телефону із ОСОБА_4 попередньо узгодивши місце та час погодився зустрітися з останнім.

05.09.2025 приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_8 біля входу міської клінічної лікарні № 2, за адресою: м. Дніпро, вул. Сергія Нігояна, буд. 3, де під час зустрічі ОСОБА_9 підтвердив свій злочинний намір, спрямований на вчинення умисного вбивства іншої людини, надавши ОСОБА_8 інформацію щодо потерпілого, а саме: місце його проживання, спосіб життя, місце розташування сейфу та іншу необхідну інформацію для виконання вбивства. Також під час зустрічі ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_8 суму грошової винагороди за виконання вбивства в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів та попрохав надати йому на підтвердження замовлення фото вбитого ОСОБА_7 .

Далі, 08.09.2025 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , попередньо узгодивши зустріч з ОСОБА_8 , зустрілись поблизу будинку 174а по вул. Робочій у м. Дніпро та після чого, на автомобілі, яким користується ОСОБА_4 , марки «MERCEDES-BENZ E 200 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , направились до вул. Манжури, 25 у м. Дніпро, з метою конкретизації місця проживання ОСОБА_10 , де в ході спілкування ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 раніше обумовлену суму у розмірі 1000 (тисяча) доларів США номіналом: 100 доларів США у кількості 10 шт., як повну оплату за вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , чим остаточно підтвердив свій злочинний намір, направлений на організацію вбивства, вчиненого на замовлення, з корисливих мотивів.

Після передачі обумовленої суми, ОСОБА_4 не відмовився від своїх злочинних намірів, тому з метою запобігання вбивства ОСОБА_7 і припинення злочинної діяльності ОСОБА_4 , було проведено імітування обстановки злочину, з використанням імітаційних засобів, які створили в останнього уяву про вчинення реального злочину, а саме: імітацію вбивства з виготовленням фотознімків зі слідами насильницької смерті ОСОБА_7 для подальшої демонстрації їх ОСОБА_4 .

Після проведення імітації обстановки злочину, 11.09.2025 ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , через Інтернет-месенджер "Telegram" надіслав на мобільний телефон ОСОБА_4 фотознімки із зображенням імітованого вбивства потерпілого ОСОБА_7 , для підтвердження виконання його замовлення та попрямував на раніше обумовлене місце для зустрічі із замовником вбивства ОСОБА_4 ..

Зустрівшись із ОСОБА_4 біля міської клінічної лікарні № 2, за адресою: м. Дніпро, вул. Сергія Нігояна, буд. 3 ОСОБА_8 повідомив останньому про виконання його замовлення на вчинення вбивства ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для завершення організації вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

11.09.2025 о 13 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у організації закінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності.

Крім того, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки вважає, що підозра є необґрунтованою, ніякого відношення до замаху на умисне вбивство він не має, а ризики, заявлені прокурором, відсутні.

Захисник підтримав позицію ОСОБА_4 та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши доводи, якими обґрунтовується клопотання, а також документи надані стороною захисту, які містяться у матеріалах справи, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

В провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000821 від 01.09.2025.

11.09.2025 о 13 год. 20 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто у організації закінченого замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, за обставин викладених вище.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Під час вирішення питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховую, що в матеріалах клопотання є достатньо фактів та інформації для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, а саме: інформування УКР ГУНП в Дніпропетровській області; показання свідка ОСОБА_11 від 01.09.2025; дані протоколу огляду від 08.09.2025; показання свідка ОСОБА_8 від 08.09.2025; дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_8 від 08.09.2025; показання потерпілого ОСОБА_7 від 11.09.2025; дані протоколу затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 11.09.2025; дані протоколу обшуку автомобіля Mercedes-Benz e200 CDI, яким користується підозрюваний ОСОБА_4 .

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що існують ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК.

При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у даному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 2 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу слідства та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_4 покинути територію м. Дніпра та Дніпропетровської області свідчить те, що він будь-якого цінного майна у м. Дніпрі не має, досяг 65-ти років, що дає підстави виявити ті характерні ознаки, які підкріплюють твердження про небезпеку вчинення підозрюваним спроб переховування, у тому числі за кордоном.

Крім того, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження ризик впливу ОСОБА_4 на потерпілого за провадженням, оскільки йому відомі його анкетні дані, а тому він без будь-яких перешкод, шляхом підкупу, умовлять або погроз, зможе змусити його давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання потерпілого щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, у тому числі опосередковано, впливати на потерпілого у кримінальному провадженні з метою схилити його не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Інших ризиків слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, соціальні зв`язки ОСОБА_4 за місцем мешкання; майновий стан; обставини інкримінованого злочину, приходжу до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти встановленим ризикам на даній стадії кримінального провадження.

Розглядаючи питання щодо обрання ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі, але враховує, що відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

У цьому провадженні інкримінований ОСОБА_4 злочин є таким, що вчинений із застосуванням насильства.

На даній стадії кримінального провадження, з урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_4 злочину, слідчий суддя вважає необхідним скористатися своїм правом не визначати розмір застави підозрюваному, оскільки перебування ОСОБА_4 під дією застави об`єктивно не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризиків.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 11 вересня 2025 року по 09 листопада 2025 року.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 10.11.2025 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 15.09.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1