Провадження №11-сс/801/509/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_7 на ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги на рішення слідчого Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР про закриття кримінального провадження № 0000092 внесеного до ЄРДР 10.05.2023,

В С Т А Н О В И В:

Оскаржуваною ухвалою слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2025 відмовив у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_7 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_2 від 21.05.2024 про закриття кримінального провадження № 0000092 внесеного до ЄРДР 10.05.2023.

Не погодившись із даною ухвалою представник Міністерства юстиції України - ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити кримінальне провадження та продовжити досудове розслідування за заявою Міністерства юстиції України.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що слідчим суддею безпідставно відмовлено у задоволенні скарги Міністерства юстиції України на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000292, зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що досудове розслідування було проведено неповно, поверхово та без забезпечення всебічного і повного з`ясування обставин, як того вимагає ст. 91 КПК України.

У апеляційній скарзі зазначено, що в діях невстановлених службових осіб органів державної влади вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365 та 367 КК України, зокрема у зв`язку з завданням істотної шкоди державі через виплати на виконання рішень ЄСПЛ, винесених у зв`язку з порушеннями прав громадян з боку органів державної влади. Представник Міністерства юстиції України вказує, що рішення про закриття провадження є передчасним і не ґрунтується на належній процесуальній оцінці подій, а також суперечить обов`язку держави забезпечити ефективне розслідування фактів можливого зловживання владою або службової недбалості, що закріплено у національному законодавстві та практиці ЄСПЛ. Тому ухвалу слідчого судді вважає такою, що підлягає скасуванню, як постановлену без урахування вимог закону та фактичних обставин справи.

Також, на адресу суду надійшло клопотання представника Міністерства юстиції України ОСОБА_7 , у якому вона не заперечує щодо розгляду справи без її участі.

Колегія суддів вислухавши пояснення прокурора та старшого слідчого, у яких останні просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги представника, дослідивши матеріали судової справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга представника Міністерства юстиції України - ОСОБА_7 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У заявах Міністерство юстиції України повідомляло про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365 та 367 Кримінального кодексу України, вчинених невстановленими особами органів державної влади відносно громадян: ОСОБА_8 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 280530,75 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Висоцький та інші проти України»; ОСОБА_9 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 281655,75 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Атентьєв та інші проти України»; ОСОБА_10 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 209807,55 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Милостний та інші проти України»; ОСОБА_11 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 186977,50 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вітько та інші проти України»; ОСОБА_12 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 2727220,75 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Аристархов та інші проти України»; ОСОБА_13 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 230895,75 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рудь та інші проти України»; ОСОБА_14 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 179821,48 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Головатюк та інші проти України»; ОСОБА_15 внаслідок виплати заявнику відшкодування у розмірі 290829,75 на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дражник та інші проти України» в результаті чого Державному бюджету України було завдано збитків (істотної шкоди).

Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Вінниця) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснювалось досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000092 від 10.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених частиною першою статті 367 Кримінального кодексу України.

В межах об`єднаного кримінального провадження досліджували встановлені рішенням Європейського суду з прав людини факти порушення статей 3,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, під утримання ув`язнених та засуджених в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу) в ДУ «Вінницька УВП № 1», а саме:

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Висоцький та інші проти України» №9744/21 констатовано порушення статей 3,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: порушення службовими особами ДУ «Вінницька УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_8 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 7500 євро, що еквівалентно 280 530, 75 гривень.

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Атентьєв та інші проти України» за заявою ОСОБА_9 констатовано порушення службовими особами ДУ «Вінницька УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_9 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 7500 євро, що еквівалентно 281 655, 75 гривень.

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Милостний та інші проти України» за заявою ОСОБА_10 констатовано порушення службовими особами ДУ «Вінницька УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_10 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, а також відсутність ефективного засобу юридичного захисту, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 6500 євро, що еквівалентно 209 807, 55 гривень.

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вітько та інші проти України» за заявою ОСОБА_11 констатовано порушення службовими особами ДУ «Вінницька УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_11 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, а також відсутність ефективного засобу юридичного захисту, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 5000 євро, що еквівалентно 186 977, 50 гривень.

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі у справі «Аристархов та інші проти України» за заявою ОСОБА_12 у якому констатовано порушення статей 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод службовими особами ДУ «Вінницька УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_12 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 7500 євро, що еквівалентно 272 220,75 гривень.

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Головатюк та інші проти України» за заявою ОСОБА_14 констатовано порушення службовими особами ДУ «Вінницького УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_14 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, а також відсутність ефективного засобу юридичного захисту, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 5600 євро, що еквівалентно 179 821, 48 гривень.

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рудь та інші проти України» за заявою ОСОБА_13 у якому констатовано порушення статей 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод службовими особами ДУ «Вінницького УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_13 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 7500 євро, що еквівалентно 230 895, 75 гривень.

- згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дражник та інші проти України» за заявою ОСОБА_15 констатовано порушення службовими особами ДУ «Вінницька УВП № 1» прав ув`язненого ОСОБА_15 внаслідок утримання його в неналежних умовах, зокрема в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), які викликали у нього приниження та страждання, а також відсутність ефективного засобу юридичного захисту, внаслідок чого йому присуджено відшкодування моральної та матеріальної шкоди в сумі 7500 євро, що еквівалентно 290 829,75 гривень.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу III Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби, камери, карцери та інші приміщення СІЗО забезпечуються меблями, інвентарем і предметами господарського призначення відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 27 липня 2012 року № 1118/5 «Про затвердження Порядку забезпечення, обліку та експлуатації меблів, інвентарю і предметів господарчого призначення та норм їх забезпечення і експлуатації в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 липня 2012 року за № 1274/21586 (із змінами). Усе обладнання камер і карцерів міцно монтується до стін та підлоги. Гострі кути і виступи обладнання слід закругляти. Ліжка в камерах встановлюють так, щоб забезпечити право на приватність ув`язнених (засуджених), та у кількості, що відповідає встановленій нормі жилої площі на одну особу.

Згідно ст. 115 КВК України, встановлено, що особам, які відбувають покарання у виправних і виховних колоніях, створюються необхідні житлово-побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни. Засуджені, як правило, тримаються в приміщеннях блочного типу. Норма жилої площі на одного засудженого не може бути менш як чотири квадратні метри, а у лікувальних закладах при виправних колоніях, у виправних колоніях, призначених для тримання і лікування хворих на туберкульоз, у стаціонарі - п`яти квадратних метрів. Засудженим надається індивідуальне спальне місце і постільні речі. Вони забезпечуються одягом, білизною і взуттям за сезоном з урахуванням статі і кліматичних умов, а в лікувальних закладах - спеціальним одягом і взуттям.

Відповідно до висновку службового розслідування проведеного в ДУ «Вінницька УВП №1» затвердженого 10.07.2023 встановлено, що опитати ув`язнених ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не представилось можливим у зв`язку з звільненням останніх 19.05.2021 із зали суду по відбуттю строку покарання, відповідно до довідки виданої фахівцем відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «Вінницька УВП №1». Засудженого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , опитати не представилось можливим у зв`язку з направленням останнього для подальшого відбування покарання 28.12.2021 до ДУ «Городищенська ВК №96».

Ув`язнений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в своєму письмовому поясненні вказав, що на даний момент він утримується в камерному приміщенні № 69 ДУ «Вінницька УВП №1» та повідомив, що вказане камерне приміщення відповідає всім нормам, за час утримання в ДУ «Вінницька УВП №1», претензій до харчування, норм площі, умов утримання не виникало. Страждань фізичного, чи психологічного впливу з боку співробітників установи до нього не застосовувались. З приводу звернення до Європейського суду з прав людини було ініціативою адвоката з яким ув`язнений ОСОБА_10 , розірвав договір та не підтримує зв`язок. Претензій до співробітників установи не має. Відповідно до матеріалів особової справи, ув`язнений ОСОБА_10 прибув до установи 07.12.2018 та був поміщений до камерного приміщення №69 з дотриманням вимог статтей 8 та 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», де утримується по теперішній час.

Відповідно до пункту 2, глави 1, розділу 3, Наказу Міністерства юстиції №1769/5 від 14.06.2019 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України», ув`язнених та засуджених тримають у маломісних (від 2 до 6 осіб) або загальних (від 7 осіб і більше) камерах. Розміщення ув`язнених та засуджених у камерах здійснює черговий помічник за узгодженням з оперативним відділом СіЗО, з дотриманням вимог статті 8 та статті 1 1, Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Засуджений до ДПВ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в своєму письмовому поясненні вказав, що на даний момент він утримується в камерному приміщенні № 218 ДУ «Вінницька УВП №1» та повідомив, що його скарга надіслана до Європейського суду по правам людини, була виключно на прогалини в законодавстві та системні порушення. З приводу вчинення фізичних чи психологічних страждань до співробітників установи претензій не має та ніхто такого над засудженим ОСОБА_9 , не вчиняв. Засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_9 , відбуває покарання у камерному приміщенні № 218 ДУ «Вінницька УВП №1», з 07.06.2016 року по теперішній час. Площа вказаного камерного приміщення 13 квадратних метрів, розраховано на три особи, що повністю відповідає нормам статті 115 КВК України.

На осіб, які відбувають довічне позбавлення волі, поширюються права і обов`язки засуджених до позбавлення волі, передбачені ст. 107 КВК України.

Загалом ремонтні роботи в камерних приміщеннях проводяться згідно графіку, затвердженому начальником установи. Камерні приміщення обладнано відповідно до вимог нормативно-правових документів. Кожна камера облаштована меблями відповідно до Порядку забезпечення, обліку та експлуатації меблів, інвентарю і предметів господарчого призначення та норм їх забезпечення і експлуатації в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2021 № 1118/5. Вентиляція природна, відпрацьоване повітря йде через вентканали, вбудовані в стіну санвузлу, а свіже повітря надходить через вікна і щілини в дверях.

На даний час в камерних приміщеннях 69 та 218 приміщенні стіни та стеля пофарбовані водним розчином вапна, панелі пофарбовані емаллю. В приміщенні діє водопровід та каналізація, облаштована перегородка санвузла та замінено зливний бачок, а також відремонтовано умивальник. В зимову пору року вікна в камерних приміщеннях відчиняються, що дає змогу провітрювати приміщення під час щоденної прогулянки засуджених (ув`язнених). Встановлені батареї опалення. Також є розетки з електричним струмом та відповідне освітлення в темну пору доби. Санітарно-побутовий стан є задовільним та відповідає функціональному призначенню.

В установі лазне-пральне обслуговування засуджених здійснюється відповідно до вимог наказу № 849/5 від 08.06.2012р. «Про затвердження Положення про організацію лазне-прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах» та положення «Про організацію лазне - прального обслуговування осіб, які тримаються в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах». Лазня та пральня забезпечуються гарячою та холодною водою в достатній кількості та без перебоїв. Засуджені забезпечені милом відповідно до потреби. Миття засуджених та прання їх білизни проводиться один раз в тиждень, після кожного миття здійснюється санітарне прибирання з дезінфікуючими засобами та із замочуванням резинових килимків у дезрозчинні. Натільна та постільна білизна засуджених змінюється після кожного миття.

Речове майно та постільна білизна в установі видається згідно наказу міністерства юстиції України № 280/5 від 20.02.2012 року «Про затвердження Порядку забезпечення речовим майном та норм належності речового майна для засуджених, які відбувають покарання в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах».

Організація харчування та забезпечення продуктами харчування спецконтингенту здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 336 від 16 червня 1992 року та наказу Міністерства юстиції № 2160/5 від 15.06.2021р. Поряд з тим, здійснювалася заміна деяких дієтичних продуктів харчування до вимог постанови КМУ № 336 від 16.06.1992 року та вимог наказу МЮУ № 395 від 22.09.2011 року.

Для приготування та роздачі їжі в установі обладнаний та функціонує харчоблок, який забезпечений необхідним технологічним обладнанням та інвентарем. Поряд з тим, продукти харчування постачаються до установи з відповідними підтверджуючими документами про їх якість та відповідність. їжа готується три рази на добу з дотриманням рекомендованих рецептур, згідно меню розкладок.

Відповідно до пункту 2, глави 1, розділу 3, Наказу Міністерства юстиції № 1769/5 від 14.06.2019 «Про затвердження Правил внутрішнього Розпорядку слідчих ізоляторів ДКВС України», ув`язнених та засуджених тримають у маломісних (від 2 до 6 осіб) або загальних (від 7 осіб і більше) камерах. Розміщення ув`язнених та засуджених у камерах здійснює черговий помічник за узгодженням з оперативним відділом СІЗО, так розміщення здійснюється з дотриманням статті 8 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та наявності вільного спального місця.

Згідно відповідей на запити отримані із ДУ «Вінницька УВП №1» встановлено, що ув`язнений ОСОБА_10 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 07.12.2018 по 06.07.2023; ув`язнений ОСОБА_11 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 15.10.2012 по 16.09.2014, з 31.03.2015 по 21.11.2017 та з 23.04.2019 по 19.05.2021; ув`язнений ОСОБА_8 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 15.10.2012 по 16.09.2014, з 26.05.2015 по 21.12.2017 та з 03.05.2019 по 19.05.2021; ув`язнений ОСОБА_12 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» до 28.12.2021; ув`язнений ОСОБА_13 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 30.09.2016 по 14.04.2021; ув`язнений ОСОБА_15 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 02.10.2017 по 28.10.2021; засуджений ОСОБА_9 відбуває довічне позбавлення волі в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 30.06.2010 по теперішній час.

Камерне приміщення №69 ДУ «Вінницька УВП №1» загальною площею 41,4 кв. метри розраховано на утримання 18 осіб, що на 1 особу становить 2,30 метри житлової площі, однак утримується 16 осіб, що відповідно становить 2, 58 метри житлової площі.

Камерне приміщення №218 ДУ «Вінницька УВП №1» загальною площею 13,0 кв. метри розраховано на утримання 3 осіб що на 1 особу становить 4,33 метри житлової площі.

Встановлено, що ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у приміщенні кімнати №302 готелю «Вінниця» за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 69.

Згідно заяви ОСОБА_12 від 23.08.2023 останній відмовився бути учасником даного кримінального провадження та надавати будь-які показання, так як йому до закінчення терміну відбування покарання в ДУ «Городищенська ВК №96» залишилося 5 місяців.

Згідно заяви ОСОБА_14 від 23.08.2023 останній відмовився бути потерпілим у даному кримінальному провадженні, так як будь-яких претензій до співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає, тримався та тримається в належних умовах.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 від надання показань відмовився посилаючись на ст. 63 Конституції України, при цьому вказав, що будь-яких претензій до співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає, тримався та тримається в належних умовах, будь-яких принижень та страждань, насильницьких дій з боку співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає та не було.

Згідно заяви ОСОБА_10 від 23.08.2023 останній відмовився бути потерпілим у даному кримінальному провадженні, так як будь-яких претензій до співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає, тримався та тримається в належних умовах.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 повідомив, що до ДУ «Вінницька УВП №1» прибув правозахисник, який запропонував йому звернутися з скаргою до Європейського суду з прав людини, щоб заробити грошей. Особисто він скаргу не підписував та з цим правозахисником більше не бачився. Орієнтовно на початку 2023 року йому прийшло рішення ЄСПЛ, що порушено було його права внаслідок тримання в неналежних умовах, але цього не було. Будь-яких претензій до співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає, тримався та тримається в належних умовах, будь-яких принижень та страждань, насильницьких дій з боку співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає та не було.

Допитаний 23.08.2023 в якості потерпілого ОСОБА_9 повідомив, що він скаргу на ЄСПЛ подавав через свого адвоката та дана скарга була подана з питань неналежних комунально-побутових умов його утримання у камерному приміщенні №218 ДУ «Вінницька УВП №1». Будь-яких насильницьких та принизливих дій зі сторони працівників ДУ «Вінницька УВП №1» відносно нього вчинено не було. На момент проведення допиту умови його тримання змінилися та вони його влаштовують.

Допитані в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які утримувалися в камерному приміщенні №218 ДУ «Вінницька УВП №1» повідомили, що на їх думку дане камерне приміщення замале для утримання 3 осіб та їх не влаштовують ряд комунально-побутових умов (немає унітазу зі змивом, не відкривається вікно, тощо). Будь-яких насильницьких та принизливих дій зі сторони працівників ДУ «Вінницька УВП №1» відносно них вчинено не було.

Допитані в якості свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які утримуються в ДУ «Вінницька УВП №1» від надання будь-яких показань відмовилися посилаючись на ст. 63 Конституції України.

У подальшому, допитаний 08.05.2024 в якості потерпілого ОСОБА_9 повідомив, що він до працівників ДУ «Вінницька УВП №1» претензій не має, просить їх до кримінальної відповідальності не притягувати та кримінальне провадження закрити.

Під час досудового розслідування не представилося за можливе провести допит ОСОБА_13 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки надіслані на його адресу повістки за вихідними №23548/14-01-04/23 від 31.08.2023, №23549/14-01-04/23 від 31.08.2023 повернені без вручення, а згідно матеріалів виконаного доручення оперативними працівниками ВП №2 Святошинського УП ГУНП у м. Києві місце знаходження ОСОБА_13 не встановлено.

Під час досудового розслідування не представилося за можливе провести допит ОСОБА_11 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки надіслані на його адресу повістки за вихідними №23547/14-01-04/23 від 31.08.2023, №23546/14-01-04/23 від 31.08.2023 повернені без вручення, а згідно матеріалів виконаного доручення оперативними працівниками ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області місце знаходження ОСОБА_11 не встановлено.

Допитана в якості свідка ОСОБА_22 повідомила, що її син ОСОБА_11 проживає за межами м. Вінниці окремо від неї та адресу його проживання вона не знає.

Відповідно до висновку службового розслідування проведеного в ДУ «Вінницька УВП №1» затвердженого 21.11.2023 встановлено, що засуджений ОСОБА_15 у своєму письмовому поясненні повідомив, що у період з 02.10.2017 по 28.10.2021 тримався у камерному приміщенні №68 установи. Восени 2020 року до нього прибув адвокат якого він не пам`ятає та запропонував заробити грошових коштів, у зв`язку з належними умовами тримання в установі. Адвокат самостійно від імені засудженого підготував всі необхідні документи та направив їх до ЄСПЛ. Засуджений із адвокатом ніяких договорів не укладав, жодних документів не підписував, в тому числі формуляр до заяви, яку було подано до ЄСПЛ. Однак, умови тримання в установі ОСОБА_15 повністю влаштовували, жодних претензій у нього не було. В камерному приміщенні №68 одночасно трималось не більше 15 осіб. Хто з працівників установи поміщав його до камерного приміщення №68 йому не відомо. Також, ОСОБА_15 у своєму письмовому поясненні зазначив, що кошти, які йому були присуджені рішенням ЄСПЛ, він не отримував. В особовій справі засудженого ОСОБА_15 наявна копія договору ро надання юридичних послуг від 21.04.2021 укладеного із приватним адвокатом ОСОБА_23 , яка надійшла до державної установи Сокирянська виправна колонія (№67)» 17.05.2023. Крім того, в особовій справі наявна довіреність від 18.05.2023 якою ОСОБА_15 уповноважив ОСОБА_23 одержувати матеріальну компенсацію встановлену рішенням ЄСПЛ. Поряд з цим. в установі відсутня інформація про відвідування захисниками засудженого- ОСОБА_15 у зв`язку із знищенням відповідних журналів. В той же час, засудженому ОСОБА_15 було запропоновано написати заяву до правоохоронних органів стосовно неотримання присуджених йому грошових коштів, проте останній мотивуючись власними переконаннями писати заяву відмовився.

Відповідно до довідки відділу по контролю за виконанням судових рішень установи ОСОБА_15 на дату вибуття з установи тримався в камерному приміщенні №68. Інформація про період тримання у даному камерному приміщення та осіб з числа ув`язнених з якими тримався ОСОБА_15 в установі відсутня. Камерна картка ОСОБА_15 знищена у зв`язку з закінченням строків її зберігання. У довідці відділу інтендантського та комунально-побутового забезпечення зазначено, що камерне приміщення №68 знаходиться в режимному корпусі №1 поста №6. Відповідно до акту вимірювання від 0.09.2023 має житлову площу 43,7 м2. В камері встановлено 17 спальних місць.

Статтею 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення визначено, що норма площі в камері для однієї взятої під варту особи не може бути менше 2,5 м2, а для вагітної жінки або жінки, яка має при собі дитину 4, 5 м2.

Розміщення ув`язнених та засуджених у камерах здійснює черговий помічник начальника установи за узгодженням з оперативним відділом СІЗО.

Опитані чергові помічники начальника установи, а саме: підполковник внутрішньої служби ОСОБА_24 , підполковник внутрішньої служби ОСОБА_25 , майор внутрішньої служби ОСОБА_26 та капітан внутрішньої служби ОСОБА_27 у своїх письмових поясненнях зазначили, що розміщення засуджених та ув`язнених установи ними здійснюється відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів України. Засудженого ОСОБА_15 вони не пам`ятають. Хто розміщував його до камерного приміщення та з ким із числа ув`язнених він тримався їм не відомо»

Ув`язнений ОСОБА_28 у своєму письмовому поясненні повідомив, що в камерному приміщенні №68 тримається з 2021 року. Засуджений ОСОБА_15 йому відомий, так як тримався з ним в камерному приміщенні №68. За період їх спільного тримання ОСОБА_15 жодних скарг на умови тримання не висловлював. Крім того повідомив, що у вказаному камерному приміщенні не утримувалось більше 15 ув`язнених одночасно.

Проведеною перевіркою порушень в діях працівників державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» не виявлено.

Згідно заяви ОСОБА_15 від 14.11.2023 останній відмовився бути потерпілим у даному кримінальному провадженні, так як будь-яких претензій до співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає, тримався в належних умовах.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 повідомив що у період з 02.10.2017 по 28.10.2021 тримався у камерному приміщенні №68 установи. Восени 2020 року до нього прибув адвокат якого він не пам`ятає та запропонував заробити грошових коштів, у зв`язку з належними умовами тримання в установі. Адвокат самостійно від імені засудженого підготував всі необхідні документи та направив їх до ЄСПЛ. Засуджений із адвокатом ніяких договорів не укладав, жодних документів не підписував, в тому числі формуляр до заяви, яку було подано до ЄСПЛ. Однак, умови тримання в установі ОСОБА_15 повністю влаштовували, жодних претензій у нього не було. В камерному приміщенні №68 одночасно трималось не більше 15 осіб. Хто з працівників установи поміщав його до камерного приміщення №68 йому не відомо. Кошти, які йому були присуджені рішенням ЄСПЛ, він не отримував. Будь-яких претензій до співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає, тримався та тримається в належних умовах, будь-яких принижень та страждань, насильницьких дій з боку співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» немає та не було.

Допитані в якості свідків співробітники ДУ «Вінницька УВП №1» ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 повідомили, що житлова площа на 1 засудженого та на 1 ув`язненого у період з 2015 по 2023 була визначена статтею 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення визначено, для ув`язненого не менше 2,5 м2, ст. 115 КВК України, для засудженого не менш як чотири квадратні метри. Факт утримання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 в камерних приміщеннях ДУ «Вінницька УВП №1» площа яких менша ніж передбачено діючими нормативно-правовими актами не зафіксовано та не підтверджено. Скарги від вказаних осіб про утримання їх у камерних приміщеннях ДУ «Вінницька УВП №1» площа яких менша ніж передбачено діючими нормативно-правовими актами не надходили. За вказаними фактами, проводилися службові розслідування, за результатами яких порушень в діях службових осіб ДУ «Вінницька УВП №1» не виявлено.

Допитані в якості свідків чергові помічники начальника установи ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 . ОСОБА_27 повідомили, що розміщення засуджених та ув`язнених установи ними, як черговими помічниками начальника установи здійснюється під час заступання на чергування відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів України. Хто саме із них розміщував ув`язнених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 до камерних приміщень ДУ «Вінницька УВП №1» та з ким із числа ув`язнених вони там трималися протягом всього часу їх перебування в ДУ «Вінницька УВП №1» їм не відомо, а також хто із них кого конкретно розміщував вони сказати не можуть.

З урахування вище викладеного, в ході досудового розслідування встановлено, що ув`язнений ОСОБА_10 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 07.12.2018 по 06.07.2023; ув`язнений ОСОБА_11 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 15.10.2012 по 16.09.2014, з 31.03.2015 по 21.11.2017 та з 23.04.2019 по 19.05.2021; ув`язнений ОСОБА_8 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 15.10.2012 по 16.09.2014, з 26.05.2015 по 21.12.2017 та з 03.05.2019 по 19.05.2021; ув`язнений ОСОБА_12 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» до 28.12.2021; ув`язнений ОСОБА_13 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 30.09.2016 по 14.04.2021; ув`язнений ОСОБА_15 утримувався в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 02.10.2017 по 28.10.2021; засуджений ОСОБА_9 відбуває довічне позбавлення волі в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» у період часу з 30.06.2010 по теперішній час, що свідчить, що вище вказані особи утримувалися в різних камерних приміщеннях ДУ «Вінницька УВП №1», протягом тривалого періоду часу (протягом декількох років).

У той же час, в рішеннях Європейського суду з прав людини у вище вказаних справах констатовано порушення прав ув`язнених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 внаслідок утримання даних осіб в умовах переповненості камер (менше 3 кв.м. на одну особу), однак згідно вимог діючого законодавства, а саме: ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення визначено, що норма площі в камері для однієї взятої під варту особи не може бути менше 2,5 м2.

При цьому, в ході досудового розслідування встановлено, що за весь час утримання ув`язнених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 в умовах ДУ «Вінницька УВП №1» документально не зафіксовано фактів їх утримання в камерних приміщеннях площа яких менша 2,5 м2, як і утримання засудженого ОСОБА_9 в камерному приміщенні площа яких менша 4 м2, а також не встановлено жодних фактів вини співробітників ДУ «Вінницька УВП №1» у їх утриманні в таких приміщеннях.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у вище вказаних справах присуджено ув`язненим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та засудженому ОСОБА_9 в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідні суми грошових коштів зазначені вище, при цьому вказана сума грошових коштів, зазначена в загальному без їх розподілу на матеріальну та моральну шкоду.

Однак, за результатами проведеного досудового розслідування, не встановлено, заподіяння ув`язненим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та засудженому ОСОБА_9 , саме істотної шкоди, яка становить більше 124 050 гривень, внаслідок дій конкретного співробітника ДУ «Вінницька УВП №1», у зв`язку з чим відсутня об`єктивна сторона вчинення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Також, орган досудового розслідування враховував позицію ув`язнених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та засудженого ОСОБА_9 викладену у їх показаннях про відсутність претензій до співробітників ДУ «Вінницька УВП №1», а також врахував те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , до даного часу до органу досудового розслідування не звернулися із відповідними заявами про заподіяння їм шкоди.

Отже підсумовуючи усе вищезазначене, колегія суддів зазначає, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що розслідування здійснювалося за фактами можливого спричинення істотної шкоди інтересам держави внаслідок порушення прав ув`язнених, підтверджених рішеннями Європейського суду з прав людини. У межах провадження слідчим було об`єднано ряд матеріалів, що стосувалися утримання осіб у неналежних умовах у ДУ «Вінницька УВП № 1» у різні періоди часу. Проте під час досудового розслідування проведено всебічну перевірку зазначених обставин, у тому числі допитано потерпілих, свідків, посадових осіб установи, витребувано документацію, проведено огляди камер, вивчено режимно-господарські умови тримання засуджених, здійснено відповідні запити та отримано відповіді.

Встановлено, що значна частина осіб, на користь яких ЄСПЛ виніс рішення, у тому числі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та інші, у ході слідства відмовилися від статусу потерпілих у кримінальному провадженні або зазначили про відсутність претензій до дій працівників установи, повідомивши про належні умови утримання.

У їхніх поясненнях відсутні відомості про спричинення їм істотної моральної чи матеріальної шкоди внаслідок службової недбалості конкретних посадових осіб.

Також зібрані матеріали не підтвердили наявності істотної шкоди в розумінні ч. 1 ст. 367 КК України. Висновки службових перевірок, у тому числі проведених у самій установі, свідчать, що розміщення засуджених у камерах відбувалося відповідно до нормативів; умови утримання відповідали установленим правилам внутрішнього розпорядку та санітарно-гігієнічним вимогам; скарг на дії персоналу установи на момент допитів або звернень до органів досудового розслідування не надходило.

Крім того, частина осіб, щодо яких ЄСПЛ виніс рішення, на час розслідування не перебувала в Україні, або взагалі не з`явилися для участі у слідчих діях. За таких умов, на думку колегії суддів, відсутні достатні об`єктивні підстави для висновку про вчинення кримінального правопорушення службовими особами ДУ «Вінницька УВП № 1», а також про настання істотних негативних наслідків, що є обов`язковим елементом складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Посилання апелянта на наявність рішень ЄСПЛ саме по собі не є доказом наявності складу кримінального правопорушення, оскільки у відповідних справах встановлювався факт порушення державою зобов`язань за Конвенцією, а не винуватість конкретних посадових осіб. Європейський суд з прав людини не здійснює кримінального переслідування осіб, а встановлює порушення прав людини державою в цілому.

Таким чином, слідчий обґрунтовано дійшов висновку про відсутність у діях службових осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, що стало підставою для закриття кримінального провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України на зазначену постанову, є законною, ухваленою з дотриманням процесуальних вимог та з урахуванням усіх фактичних обставин справи. Доводи апеляційної скарги є формальними, не містять спростування висновків досудового розслідування та не містять посилання на нові чи неоцінені належним чином докази.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_7 на ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2025 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги на рішення слідчого Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР про закриття кримінального провадження № 0000092 внесеного до ЄРДР 10.05.2023 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4