Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/2489/25

Провадження № 11-сс/4815/178/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000344,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 25 липня 2025 року, з одночасним визначенням застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., у разі внесення якої на підозрюваного буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування наведених у клопотанні ризиків, а наявність лише підозри у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав. що ОСОБА_5 раніше не судимий, працевлаштований, обвинувачується у вчиненні одного епізоду тяжкого злочину, після вчинення якого визнав свою вину, надав обгрунтовані показання з приводу пред`явленої йому підозри та зобов`язується разі обрання менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження за клопотанням та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з матеріалів клопотання, 27.05.2025 ОСОБА_5 в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 за №0000344, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протокол огляду місця події від 27.05.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.05.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.05.2025; довідки по категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.05.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 28.05.2025, які долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу, на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Отже слідчий суддя дійшов правильного висновку про обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК, тобто у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу - ручної гранати типу Ф-1 з підривачем УЗРГМ-2, які видав працівникам поліції 27.05.2025.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, обґрунтовуючи своє рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 врахував ризики, наведені в клопотанні, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що у своїй сукупності свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою.

Колегія суддів, перевіривши матеріали цієї справи, вважає такий висновок слідчого судді частково правильним.

При цьому, колегія суддів вважає реальним ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Однак під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не було доведено «поза розумним сумнівом» наявності інших ризиків, заявлених у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Водночас на думку колегії суддів при обранні найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, який визнав свою вину у скоєному злочині, має постійне місце роботи, оскільки працевлаштований на ПрАТ "Рівне Азот" на посаді слюсара, здійснює догляд за батьком, у якому проблеми із здоров`ям та сам має проблеми зі здоров`ям, оскільки у 2022 році був визнаний непридатним до військової служби. Також підозрюваний ОСОБА_5 у разі обрання менш суворого запобіжного заходу зобов`язується виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який є батьком підозрюваного ОСОБА_5 , пояснив суду, що його син потребує лікування, та оскільки він не може такого отримати в умовах перебування у слідчому ізоляторі, забезпечить належний огляд лікарями свого сина та виконання процесуальних обов`язків у разі обрання менш суворого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Прокурор під час апеляційного розгляду, не зміг довести, що лише найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику.

Згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Колегія суддів зауважує, що прокурором не було надано доказів на підтвердження необхідності застосування до підозрюваного саме найбільш суворого виду запобіжного заходу та, відповідно, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зважаючи на вказані обставини, підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його реєстрації та фактичного місця проживання, із встановленням відповідних процесуальних обов`язків. На переконання колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування, буде достатнім для гарантування його належної процесуальної поведінки та запобігання встановленим ризикам.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст. 181 КПК, орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

З огляду на викладене, колегія судді приходить висновку, що апеляційна скарга підозрюваного підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню як постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 28 травня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 скасувати.

Клопотання клопотання слідчого СВ ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне, Рівненської області, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Термін дії ухвали та визначених у ній обов`язків встановити до 25 липня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Відділ поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3