ЄУН справи: 336/1922/25
Номер провадження: 1-кп/336/953/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000114 від 21.01.2025 та № 0000824 від 29.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має повну загальну середню освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним із зазначенням місця, часу, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

17 грудня 2024 року приблизно 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента N?64/2022 від 24.02.2022, продовженого на підставі указу Президента України N? 740/2024 від 28.10.2024, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, з метою особистого збагачення, знаходячись в приміщенні вищезазначеної квартири шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_7 , скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Blackview» BV 8900 Pro, IMEI. 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 у корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи N? CE-19/108-25/1770-ТВ від 29.01.2025 року складає 7564 гривні 65 копійок, який на праві власності належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 7564 гривні 65 копійок.

Дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна вчинено в умовах воєнного стану.

29.05.2025, приблизно о 20 год. 05 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, у період дії воєнного стану відповідно Указу Президента N?64/2022 від 24.02.2022, продовженого на підставі указу Президента України N? 235/2025 від 15.04.2025, знаходячись у дворі будинку

N?92 по вул. Магістральній в м. Запоріжжі, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, розуміючи наслідки своїх злочинних дій та передбачаючи їх настання, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_8 та шляхом ривку відкрито викрав с шиї останньої ланцюжок із золота 585 проби, вагою 4.61 гр., довжиною 60 см, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи, складає 22 672 гривні 08 копійок, спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 ат ч. 4 ст. 186 КК України, та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними у обвинувальних актах обставинами, а саме: вказав місце, час і спосіб, вчинення кримінальних правопорушень.

По першому епізоду вказав, що в грудні 2024 року до нього додому, за адресою: АДРЕСА_2 прийшов сусід ОСОБА_7 , з яким вони разом розпивали горілку. Показав, що в процесі розпиття горілки він таємно викривав телефон ОСОБА_7, який у подальшому здав у ломбард та отримав за нього 4000,00 грн., які витратив на власні потреби.

По другому епізоду показав, що в травні 2025 року, перебуваючи на вул. Магістральній в м. Запоріжжі, поблизу магазину Сільпо, побачив дівчину у якої на шиї була золота прикраса (ланцюжок), підійшов до неї ззаду і зірвав прикрасу. Дівчина його схопила і викликала поліцію. Мету свого вчинку пояснити не зміг, зазначив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження. Заперечень не заявлено.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових документів, а саме, матеріалів, що характеризують обвинуваченого.

Вина обвинуваченого повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорює вчинення злочинів за викладених у обвинувальноих актах обставин.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд виходить з такого.

Незважаючи на неоспорювання обвинуваченим своєї винуватості, обов`язок відносно правильної кримінально-правової кваліфікації його дій покладається на суд.

Перевіривши правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 суд прийшов до висновку, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану та ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Мотиви призначення покарання.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

У судових дебатах прокурор просив призначити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років, за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначити у розмірі 7 років позбавлення волі.

Представник потерпілого просив призначити покарання на розсуд суду.

Захисник та ОСОБА_4 у судовому засіданні просили призначити мінімальне покарання.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини кримінальних проваджень, його ставлення до вчиненого (щиро розкаявся, вину визнав у повному обсязі), особу обвинуваченого, який раніше судимий.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення, особою, що перебувала у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

При призначенні покарання судом враховано обставини, що пом`якшують покарання, та обставини що обтяжують покарання. За таких обставин приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років;

за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на сім років.

З урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Також призначаючи покарання судом враховано, що ОСОБА_9 10.07.2024 року звільнився умовно достроково, невідбутий термін 4 місяці 1 день за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020 року.

За таких обставин, суд ураховуючи вимоги ч. 5 ст. 71 КК України остаточно призначає покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, а саме у виді позбавлення волі строком на 7 років і 1 місяць.

Початок строку відбуття покарання необхідно обчислювати з 29 травня 2025 року, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення день за день або за правилами, передбаченими в частині першій ст.72 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні.

До початку судового розгляду потерпілий ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7564,65 грн. та моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. Також цивільним позивачем заявлено клопотання про стягнення з цивільного відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що в результаті протиправних дій відповідача він зазнав матеріальної шкоди, оскільки в нього було викрадено телефон, який не повернуто вартістю 7564,65 грн., у зв`язку з чим також зазнав і моральної шкоди.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин. У деліктних зобов`язаннях діє принцип відповідальності за вину. Тобто, деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Ураховуючи повне визнання ОСОБА_4 цивільного позову, суд приходить до висновку про його задоволення у повному обсязі.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2025 року на ланцюжок з металу жовтого кольору - скасувати.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України.

За ч. 4 ст. 185 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

За ч. 4 ст. 186 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ч. 5 ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 за цим вироком покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років і 1 (один) місяць шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2020 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29 травня 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання, зарахувавши в строк покарання попереднє ув`язнення день за день або за правилами, передбаченими в частині першій ст.72 КК України.

Позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП невідомо, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7564,65 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2025 року на ланцюжок з металу жовтого кольору.

Речові докази: DVD диск з відеозаписом залишити в матеріалах справи, ланцюжок з металу жовтого кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити у володінні останньої.

Процесуальні витрати у розмірі 1687,30 стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1