Справа № 308/6030/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №308/6030/25 (1-кп/308/644/25) за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вишка, Ужгородського району, Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, за таких обставин.

05 лютого 2025 року, близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в підсобному приміщенні домоволодіння, яке знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, село Кам`яниця, дачний масив, координати згідно Google Maps 48,7009791, 22,3966257, діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході конфліктної ситуації з потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , взяв у праву руку ніж з рукояткою чорного кольору, яким наніс ОСОБА_4 один удар в область шиї, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного ножового поранення підщелепової зони справа, проникаюче в ротову порожнину, після чого піднявся на другий поверх вище вказаного домоволодіння, ліг на ліжко та заснув.

В подальшому, цього ж дня, близько 13.40 год на місце події прибула ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється дочкою потерпілої ОСОБА_4 та автомобілем доставила останню до центральної дороги в с. Кам`яниця, звідки каретою швидкої допомоги ОСОБА_4 була доставлена та госпіталізована до КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, де в подальшому проходила лікування.

Отримані ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного ножового поранення підщелепової зони справа, проникаюче в ротову порожнину потягли за собою розлад здоров`я строком більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та бажає давати показання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Оскільки прокурор та обвинувачений не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення у повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їй позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показанням обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст.122 КК України, а саме спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема, ст. 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, вчинення якого інкриміновано обвинуваченому, його вік, відсутність відомостей про незадовільний стан здоров`я, відсутність у нього попередніх судимостей.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, яка згідно зі ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі наведеного суд доходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статті кримінального закону.

Розглядаючи можливість застосування положень 75 КК України до призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, суд бере до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність у нього попередніх судимостей, а також враховує поведінку обвинуваченого в ході судового провадження та правову позицію потерпілої.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у зв`язку з ухвалення обвинувального вироку з обвинуваченого на користь держави слід стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, то відповідно до положень ст. 377 КПК України обвинувачений підлягає негайному звільненню з під варти у залі суду, а запобіжний захід у виді тримання під вартою скасуванню.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Арешти майна, накладені згідно з ухвалами слідчого судді від 07.02.2025, підлягають скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 338, 349, 374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 скасувати.

Обвинуваченого ОСОБА_6 негайно звільнити з під варти в залі суду.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави Україна процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 87 483 (вісімдесят сім тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 41 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2025 по справі №308/1990/25 (провадження №1-кс/308/763/25) на майно, вилучене майно в ході проведення огляду місця події 05.02.2025 скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.02.2025 по справі №308/1990/25 (провадження №1-кс/308/764/25) на майно, вилучене майно в ході проведення особистого обшуку скасувати.

Речові докази:

-змив на аплікатор з підлоги в підсобному приміщенні речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ; вирізка текстильного матеріалу з матрацу зі слідами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; наволочка з подушки з плямами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; предмет схожий на ніж загальною довжиною 29 см зі згустками та плямами речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ; змив на аплікатор з предмету схожого на ніж в підсобному приміщенні речовини бурого кольору, упаковано до паперового конверту НПУ; предмет схожий на ніж загальною довжиною 20 см, упаковано до паперового конверту НПУ ГСУ знищити;

-куртку темно-синього кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку упаковано до картонної коробки та опечатано биркою з підписами слідчого та понятих; штани камуфляжного типу, які упаковано до паперового пакету НПУ СУ; кофту сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, яку упаковано до паперового пакету НПУ СУ; рукавиці синього кольору, які упаковано до паперового пакету НПУ СУ залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1