Справа № 347/1102/24
Провадження № 11-кп/4808/282/25
Категорія ч.1 ст. 125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Косівського районного суду від 07 квітня 2025 року, відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України, -

в с т а н о в и л а :

Вказаним вироком, ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням - задовольнено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 8 000 (вісім) тисяч гривень завданої моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог цивільного позову відмовлено.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_10 спричинив легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_8 .

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

16.01.2024 року, близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи у коридорному приміщення, яке розташоване на п`ятому поверсі, п`яти поверхового житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька даного будинку, де між ними на ґрунті особистих неприязних відносин відбувався конфлікт який супроводжувався образами у сторону один одного.

Надалі, ОСОБА_10 будучи на металевій драбині, яка веде на горище будинку, умисно не допускав туди ОСОБА_8 , яка намагалась піднятись по вказаній металевій драбині. Далі, ОСОБА_10 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання негативних наслідків, у момент коли ОСОБА_8 перебувала між ним та металевою драбиною, умисно масою свого тіла притиснув ОСОБА_8 до металевої драбини.

Не погоджуючись із вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу з доповненням, в якій вважає вирок Косівського районного суду від 07.04.2025 року таким, що підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що не погоджується із формулюванням обвинувачення визнаного судом доведеним, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_10 спричинив легке тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_8 , так як воно ґрунтується на неповному та помилковому дослідженні судом письмових доказів, а саме, висновків двох судових експертиз №7 та №28/7 та двох постанов слідчого про призначення судово-медичних експертиз від 20 січня та 11 березня 2024 року, які призначені з розривом в часі у півтора місяці і висновки яких явно суперечать один одному і свідчать про підлаштування висновку додаткової експертизи під покази потерпілої.

Вказує, що у підсумку первинної експертизи №7 наявний п.5, яким встановлено, що для спричинення вищеописаних тілесних ушкоджень було нанесено не менше 8 ударів, що ніяк не узгоджується з показаннями потерпілої, а саме потерпіла вказувала, що обвинувачений не наносив їй удари, а притиснув до драбини.

За таких обставин, слідчим через півтора місяця була призначена додаткова експертиза і у підсумку цієї експертизи № 28/7 такий пункт, що причина тілесних ушкоджень це не менше 8 ударів відсутній, натомість вказано, що тілесні ушкодження у потерпілої могли утворитись при неодноразовому притисканні масою тіла іншої особи до металевої конструкції (драбина), тобто причиною виникнення легких тілесних ушкоджень у першому випадку було 8 ударів, а у другому вже тільки притискання до драбини.

Звертає увагу, що такі суперечності у висновках експерта про причинно-наслідковий зв`язок мали викликати у суду додаткові запитання до експерта про причини виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої та необхідність його роз`яснень в судовому засіданні, а також дати можливість обвинуваченому поставити йому питання. А тому на думку апелянта, тут має місце неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи (не встановлено причино-наслідковий зв`язок між отриманням потерпілою легких тілесних ушкоджень і діями обвинуваченого).

Крім цього, не погоджується із висновком суду щодо відшкодування моральної шкоди, зокрема стягнення із нього 8000 грн., оскільки доказів моральної шкоди потерпілою не наведено взагалі, і не зрозуміло, з яких підстав суд визначив саме таку суму.

Просить вирок Косівського районного суду від 07.04.2025 року з наведених підстав скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Окрім цього, через безпідставні обвинувачення, ОСОБА_10 відчуває сильне душевне хвилювання, що значно погіршує його здоров`я, а тому просить розглядати апеляційну скаргу без його участі.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає, що оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_10 підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що Косівський районний суд визнавши обвинуваченого ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, навів докази, які дослідив в ході судового розгляду, але не зазначив, які з них на його думку підтверджують вказану кваліфікацію та не встановив механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілою.

Звертає також увагу, що такі прогалини у висновках суду ставлять під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченого та свідчать про неналежну мотивованість судового рішення.

Просить вирок Косівського районного суду від 07.04.2025 року з вказаних підстав скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_10 не з`явився, хоча про дату та час апеляційного розгляду повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Разом з тим, в поданій апеляційній скарзі обвинувачений просив розгляд вказаної справи проводитии без його участі.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримала подані апеляційні скарги, просила вирок суду першої інстанції скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції;

- потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_9 заперечили проти апеляційних скарг обвинуваченого та прокурора, просять вирок суду від 07.04.2025 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду, слід скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В силу ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Зокрема, із мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції дослідив письмові докази, зокрема і висновки експертів №7 від 08.02.2024 року та №28/7 від 12.03.2024 року, однак не зазначив, які з них на його думку підтверджують вказану кваліфікацію та не встановив механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілою.

Тому колегія суддів погоджується із тим, що такі прогалини у висновках суду ставлять під сумнів правильність кваліфікації дій обвинуваченого та свідчать про неналежну мотивованість судового рішення.

Вказані порушення є істотними і такими, що перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку із чим подані апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з вимог ст.ст. 407, 409, 415 КПК України, при скасуванні судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону та покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок слід скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції за наслідками якого прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, у відповідності до приписів, передбачених ст.ст. 370, 374 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_10 з доповненням задовольнити.

Вирок Косівського районного суду від 07 квітня 2025 року щодо ОСОБА_10 обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5