Справа № 308/5187/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП

ОСОБА_5 обґрунтування скарги посилається на те, що за його інформацією, у провадженні слідчого перебувають кримінальні провадження, пов`язані з наступними діями: діями його невістки, ОСОБА_6 , а саме: замах на умисне вбивство, завдання тяжких тілесних ушкоджень, домашнє насильство, незаконне проведення відеозйомки його особи, викрадення його паспорта з метою госпіталізації до психіатричного закладу та передача його паспорта третім особам; неправомірними діями завідуючої психіатричного відділення ОСОБА_7 , а саме: внесення образливих висловлювань до медичної виписки за формою 027, незаконне утримання його в психіатричному закладі, примусове введення медичних препаратів без законних підстав, а також примушення до щоденного гоління одноразовою бритвою без медичних чи інших обґрунтувань.

Вказує, що незважаючи на те, що він є особою, яка зазнала шкоди від зазначених діянь, слідчий ОСОБА_8 відмовляється надати йому статус потерпілого у вказаних кримінальних провадженнях. Пояснює, що така відмова перешкоджає реалізації його процесуальних прав, передбачених ст. 55 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема права на ознайомлення з матеріалами провадження, подання клопотань, оскарження рішень тощо.

Вважає, що бездіяльність слідчого є необґрунтованою та суперечить вимогам ст. 55, 56 КПК України, оскільки він прямо зазнав моральної, фізичної та майнової шкоди внаслідок протиправних дій, які розслідуються.

На підставі наведеного просить:

1. Визнати бездіяльність слідчого РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 , яка полягає у ненаданні йому, ОСОБА_10 статусу потерпілого у кримінальних провадженнях, що перебувають у його розслідуванні, незаконною;

2. Зобов`язати слідчого ОСОБА_9 надати йому статус потерпілого у всіх кримінальних провадженнях, що стосуються порушення його прав, із повідомленням про його права та обов`язки відповідно до ст. 56 КПК України.

23.04.2025 до суду від заявника надійшла заява, в якій просив :

1. Визнати бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області, лейтенанта поліції, дізнавача ОСОБА_9 , яка полягає у:

- відмові провести його допит у режимі відеоконференції;

- відмові застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; - відмові провести допит ОСОБА_6 із застосуванням поліграфа, незаконною.

2. Зобов`язати слідчого ОСОБА_9 :

- провести його допит у режимі відеоконференції через офіційні джерела зв`язку;

- повторно розглянути питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- організувати допит ОСОБА_6 із застосуванням поліграфа за її згодою для з`ясування обставин справи;

3. Забезпечити належний захист моїх прав як потерпілого, зокрема шляхом вжиття заходів для запобігання тиску та погроз з боку ОСОБА_6 та її родичів.

Однак, слідчим суддею відмовлено у прийнятті такої заяви від 23.04.2025, оскільки заявлені вимоги виходять за межі предмету оскарження у даній скарзі.

Заявник у судовому засіданні скаргу підтримав, зазначив, що предметом кримінального провадження є дії невістки, оскільки його примусово утримували у лікувальному закладі, через півтора роки звернувся до поліції, оскільки не міг відійти від таких подій. Через суд вніс відомості до ЄРДР по заявах. Предметом розгляду у даній справі є ненадання йому статусу потерпілого у провадженні.

Слідчий судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, подав заяву про розгляд скарги без його участі.

Заслухавши заявника, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0001206, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0001206, відомості про яке 18.12.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357 КК України.

Як слідує з матеріалів скарги, заявник ОСОБА_3 зазначає, що незважаючи на те, що він є особою, яка зазнала шкоди, слідчий ОСОБА_8 відмовляється надати йому статус потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що постановою дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_11 про визнання потерпілим від 14 квітня 2025 року, визнано громадянина ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001206 від 18.12.2024 потерпілим.

Таким чином на час розгляду даної скарги, слідчому судді надано відомості про те, заявника ОСОБА_3 визнано потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001206 від 18.12.2024.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно положень п.5, 7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з ч.2 ст.305 КПК України слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Як слідує з матеріалів скарги, слідчим постановою від 14 квітня 2025 року визнано заявника ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001206 від 18.12.2024, у зв`язку із чим станом на час розгляду справи слідчий суддя не вбачає бездіяльності суб`єкта оскарження.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що заявника ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0001206 від 18.12.2024 визнано потерпілим, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність предмета оскарження та необхідність закриття провадження за скаргою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 55, 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Ужгородського РУП ГУНП ОСОБА_4 - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 28.04.2025.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1