Єдиний унікальний номер 728/1883/25
Номер провадження 1-кп/728/144/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження, відомості про яке 09.07.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Курськ, рф, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта повна загальна середня, не працює, не одружений, малолітніх (неповнолітніх) дітей на утриманні не має, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, депутатом не являється, інвалідом не являється, раніше судимий вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 08.12.2017 за частиною третьою статті 185, частиною другою статті 186 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 20.05.2020 на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 14.05.2020

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі також КК України),

а також за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. У невстановлений час 15.06.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи біля недіючої молочно-товарної ферми по вул. Центральна в с. Перемога Ніжинського району Чернігівської області, зірвав верхівки та листя з дикорослої рослини роду коноплі, таким чином незаконно, без мети збуту придбав невстановлену кількість наркотичного засобу каннабісу, після чого переніс його до власного господарства у АДРЕСА_1 , де незаконно, без мети збуту шляхом висушування та подрібнення руками виготовив 41,562 г канабісу, що згідно висновку експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, та помістивши його до поліетиленового пакету, незаконно без мети збуту зберігав до 09.07.2025.

Також у невстановлений час 09.07.2025 ОСОБА_5 поклав пакет з наркотичним засобом канабісом вагою 41,562 г до сумочки та носив при собі. Того ж дня, близько 10 год 30 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи на вул. Кобижча в с. Курінь Ніжинського району Чернігівської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів та у подальшому у нього за добровільною згодою була вилучена вищевказана кількість наркотичного засобу працівниками поліції під час огляду місця події.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що він дійсно зірвав декілька верхівок і листя з дикорослої рослини роду коноплі, приніс їх за місцем свого проживання, висушив, подрібнив руками та носив при собі для власного вживання без мети збуту.

У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, зазначив, що більше подібного не вчинить.

ІІІ. Оцінка Суду.

3. Судом, згідно із статтею 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України), визнано за необхідне призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження.

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

5. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункт 1).

6. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

7. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

ІV. Призначення покарання.

8. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

8.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, надання правдивих показань, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.

9. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

10. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, бере до уваги, що санкція частини першої статті 309 КК України передбачає альтернативні види покарань штраф, виправні роботи, пробаційний нагляд або обмеженням волі, та відповідно до статті 65 КК України враховує:

10.1. класифікацію кримінальних правопорушень і те, що згідно із статтею 12 КК України інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;

10.2. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;

10.3. наявність постійного місця проживання та характеристики, яка не містить позитивної інформації;

10.4. наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;

10.5. те, що він має судимість. При цьому Суд враховує, що згідно з вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 08.12.2017 у справі № 728/970/17 (провадження № 11-кп/795/880/2017) неповнолітнього ОСОБА_3 було засуджено за частиною третьою статті 185 та частиною другою статті 186 КК України до остаточного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

У відповідності до статті 108 КК України погашення та зняття судимості щодо осіб, які вчинили кримінальне правопорушення до досягнення ними вісімнадцятирічного віку, здійснюється відповідно до статей 88-91 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Зокрема, такими, що не мають судимості, визнаються неповнолітні, засуджені до позбавлення волі за тяжкий злочин, якщо вони протягом трьох років з дня відбуття покарання не вчинять нового кримінального правопорушення.

При цьому Суд наголошує, що у відповідності до положень статей 88-90 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості. Окрім того, згідно з частиною п`ятою статті 90 КК України, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожне кримінальне правопорушення після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останнє кримінальне правопорушення.

Вказана норма закону про кримінальну відповідальність не ставить вирішення питання про переривання перебігу строку погашення судимості у залежність від того, чи особу засуджено із призначенням покарання або із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Тому, якщо особа, що відбула покарання за попереднє кримінальне правопорушення, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, за який її засуджено із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі положень статті 75 КК України, то строк погашення судимості за попереднє кримінальне правопорушення переривається та повинен обчислюватися заново.

У цьому контексті важливо відмітити, що початок обчислення іспитового строку припадає на день проголошення вироку суду (частина перша статті 165 КВК України) і не збігається з початковим моментом, коли особа визнається такою, що має судимість, днем набрання законної сили обвинувальним вироком (частина перша статті 88 КК України).

Враховуючи положення частини п`ятої статті 90 КК України про наслідки переривання перебігу строку погашення судимості за попереднє кримінальне правопорушення та обчислення строків погашення судимості окремо за кожне кримінальне правопорушення (правило про самостійний перебіг строків погашення судимості), початок перебігу перерваного строку погашення судимості за попереднє кримінальне правопорушення повинен збігатися із початком перебігу строку судимості за останнє кримінальне правопорушення.

Отже, саме з цього моменту одночасно спливатимуть два строки погашення судимості за попереднє (попередні) і за наступне (останнє) кримінальні правопорушення, і особа вважається судимою за всі ці кримінальні правопорушення. Ці строки спливають паралельно, тобто не складаються і не поглинаються один одним, та закінчуються самостійно (кожний у свій час), залежно від їх тривалості.

Повертаючись до фактичних обставин цієї справи Суд зазначає, що ОСОБА_5 було звільнено умовно-достроково 20.05.2020 на підставі ухвали Первомайського районного суду Харківської області від 14.05.2020 № 728/970/17 (провадження № 1-в/632/104/20), однак, до закінчення трирічного строку для погашення судимості за вищезгаданим вироком Апеляційного суду Чернігівської області у відповідності до положень статті 108 КК України, його було засуджено вироком Суду від 08.09.2022 № 728/1056/22 (провадження 1-ка/728/80/22) за частиною першою статті 309 КК України. Тобто строк погашення судимості перервався і розпочав свій перебіг заново;

10.6. його посткримінальну поведінку, а саме: беззастережне визнання ним своєї вини; надання зізнавальних показань; подання клопотання про дослідження доказів під час судового розгляду в порядку, передбаченому частиною третьою статті 349 КПК України.

11. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку, що покарання у виді штрафу не може бути призначене ОСОБА_3 , оскільки останній є непрацюючим, а його виконання обтяжливо вплине на матеріальний стан обвинуваченого. Цю ж обставину відсутності місця роботи Суд враховує і щодо можливості призначення покарання у виді виправних робіт, оскільки їх відбуття має здійснюватися за місцем роботи засудженого, а сам по собі пробаційний нагляд як основне покарання не сприятиме остаточному усвідомленню особою необхідності ведення законослухняного способу життя та її виправленню, у зв`язку з чим необхідно призначити покарання у виді обмеження волі.

12. Проте Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

13. При цьому, Суд, окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК України).

14. У цій ситуації відіграє значення і позиція сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні, яка зводиться до можливості застосування статті 75 КК України в правовідносинах, що розглядаються.

15. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

16. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

17. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

18. Цивільний позов по справі не заявлявся.

19. Рішення про речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК України.

20. Процесуальні витрати по справі в розмірі 1 782 грн 80 коп. (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні 80 копійок) за проведення експертизи покладаються на ОСОБА_3 відповідно до статті 124 КПК України.

21. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки і 6 (шість) місяців.

2. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік і 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

3. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Речові докази:

5.1. каннабіс масою 41,562 г, який упакований до спеціального пакету № 2401512 і зберігається у кімнаті речових доказів відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області знищити.

6. Стягнути з ОСОБА_3 1 782 грн 80 коп. (одна тисяча сімсот вісімдесят дві гривні 80 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

7. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя

Бахмацького районного суду ОСОБА_1