УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.01.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим та відмові у задоволенні клопотань, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001141 від 11.10.2024 року,

У С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.01.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим та відмові у задоволенні клопотань, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001141 від 11.10.2024 року.

Скарга мотивована тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001141 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, яке розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерского районного суду 23.09.2024 (справа № 757/35514/24-к), якою зобов?язано внести відомості про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 31.07.2024.

13.01.2025 року старшим слідчим Другого слідчого відділу Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.01.2025 року, була винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та відмові у задоволенні клопотань, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001141 від 11.10.2024 року.

Скаржник вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого.

Скаржник, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

Кримінальним процесуальним кодексом регламентовано порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування із врахуванням правил судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу), для об`єктивного та повного, неупередженого вирішення заявлених вимог, що і є метою судового розгляду. Важливою умовою під час розгляду є участь особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження, оскільки законодавець передбачив обов`язковість її участі у судовому засіданні, на що прямо вказано у ч. 3 ст. 306 КПК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.

Разом з тим, особа, за скаргою якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, будучи належним чином повідомленим про розгляд поданою ним скаргою, ОСОБА_3 не з`явився у судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотання або заяви не надходили.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без участі скаржника.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши доводи скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001141 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, яке розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерского районного суду 23.09.2024 (справа № 757/35514/24-к), якою зобов?язано внести відомості про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 31.07.2024.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , службові особи Головного слідчого управління Служби безпеки України та Офісу Генерального прокурора перевищуючи свої службові повноваження, у ході проведення обшуків кримінальному провадженні № 0000368, незаконно вилучили грошові кошти та майно належні ОСОБА_5 , чим вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 365 КК України.

13.01.2025 року старшим слідчим Другого слідчого відділу Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.01.2025 року, була винесена постанова про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та відмові у задоволенні клопотань, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001141 від 11.10.2024 року.

При цьому слідчий послався на те, що на теперішній час не встановлено жодних підстав вважати, що в діях працівників правоохоронних органів наявні ознаки будь якого правопорушення, а тому на даній стадії досудового розслідування відсутні будь-які підстави для визнання потерпілим ОСОБА_3 та задоволенні його клопотання про надання матеріалів кримінального провадження № 0001141 для ознайомлення.

Також слідчий у своїй постанові зазначає, що: «Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0001141 приходжу до висновку, що у вказаному кримінальному провадженні даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 завдано будь-яку шкоду, на даний час не встановлено.».

Отже слідчим наведені належні мотиви прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим належним чином дотримано вимог ст. 110 КПК України в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України.

При цьому, враховуючи встановлені на даний час обставини кримінального правопорушення, описані в постанові слідчого, на даній стадії досудового розслідування, не дають жодних законних підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим в межах кримінального провадження № 0001141 від 11.10.2024 року.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 13.01.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим та відмові у задоволенні клопотань, в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0001141 від 11.10.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1