Справа №705/698/25
1-кс/705/1148/25 УХВАЛА
09 липня 2025 року
Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гереженівка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,
Керівник Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2025 близько 05.00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , де також знаходилось тіло померлого ОСОБА_9 , вирішили позбутись його, вчинивши над ним наругу. Усвідомлюючи, що вдвох їм фізично не вдасться це зробити, вони вирішили залучити до скоєння злочину ОСОБА_4 , якому близько 05.30 год. зателефонував ОСОБА_8 та попросив приїхати, на що ОСОБА_4 погодився.
Близько 06.00 год. 24.02.2025 ОСОБА_4 прибув до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, де останні двоє розповіли ОСОБА_4 дійсні обставини смерті ОСОБА_9 , після чого вони втрьох домовились про спільне вчинення злочину, вступивши таким чином у попередню змову між собою.
Далі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , свідомо нехтуючи нормами суспільної моралі в частині шанобливого ставлення до померлих, не вживши заходів до поховання тіла ОСОБА_9 згідно встановлених традицій суспільства, всупереч вимогам ст. ст. 6, 26 Закону України «Про поховання та похоронну справу» порушуючи право людини на поховання її тіла і належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, вдалися до реалізації своєї змови та спільного злочинного умислу.
ОСОБА_4 вийшов у двір будинку, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла» ( НОМЕР_1 ) та підігнав його до входу у під`їзд будинку, після чого піднявся до квартири. Далі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 утрьох винесли тіло ОСОБА_9 з помешкання та поклали його в багажне відділення автомобіля «Фольксваген Каравелла», накривши покривалом. Потім ОСОБА_4 знову сів за кермо вказаного автомобіля та припаркував його у дворі ліворуч від будинку між ним та електроопорою № 5 з написом «3/2», після чого спільники залишили місце події.
Крім того, 24.02.2025 близько 05.00 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , де також знаходилось тіло померлого ОСОБА_9 , вирішили позбутись його задля приховання факту його насильницької смерті. Усвідомлюючи, що вдвох їм фізично не вдасться це зробити, вони вирішили залучити до скоєння злочину ОСОБА_4 , якому близько 05.30 год. зателефонував ОСОБА_8 та попросив приїхати, на що ОСОБА_4 погодився.
Близько 06.00 год. 24.02.2025 ОСОБА_4 прибув до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за вищевказаною адресою, де останні двоє розповіли ОСОБА_4 дійсні обставини смерті ОСОБА_9 , після чого вони втрьох домовились про спільне вчинення злочину, вступивши таким чином у попередню змову між собою.
Далі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що смерть ОСОБА_9 настала через його умисне вбивство іншими особами, які не є їхніми близькими родичами чи членами сім`ї, вдалися до реалізації своєї змови та спільного злочинного умислу, розпочавши активні дії, спрямовані на приховування особливо тяжкого злочину вбивства ОСОБА_9 .
Так, ОСОБА_4 вийшов у двір будинку, сів за кермо автомобіля «Фольксваген Каравелла» ( НОМЕР_1 ) та підігнав його до входу у під`їзд будинку, після чого піднявся до квартири. Далі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 утрьох винесли тіло ОСОБА_9 з помешкання та поклали його в багажне відділення автомобіля «Фольксваген Каравелла», накривши покривалом. Потім ОСОБА_4 знову сів за кермо вказаного автомобіля та припаркував його у дворі ліворуч від будинку між ним та електроопорою № 5 з написом «3/2», після чого спільники залишили місце події.
Крім того, в межах проведення досудового розслідування встановлено факти незаконного зберігання психотропних речовин та боєприпасів.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , порушуючи правовий режим обігу прекурсорів в Україні, а саме вимоги ст. ст. 2, 7, 25, 27, 29 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи повторно, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, в невстановлений час та невстановленому місці, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 10.06.2025, з корисливих мотивів, незаконно, з метою подальшого збуту, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку умисно, незаконно перемістив до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому зберігав з метою подальшого збуту.
10.06.2025 в період часу з 06 год. 01 хв. по 08 год. 00 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.06.2025 (справа №705/698/25 1-кс/705/942/25) за місцем проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції виявлено та вилучено три прозорих поліетиленових пакети з вмістом речовини помаранчевого кольору, яка містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, яку ОСОБА_10 незаконно придбав ба зберігав з метою збуту.
Крім того, ОСОБА_11 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 10.06.2025, за невстановлених обставин, діючи умисно та цілеспрямовано, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2012 року № 576, та Постановою Верховної Ради України « Про право власності на окремі види майна» № 2471-12 від 17.06.1992, умисно придбав гранату «М-67» із підривником «М-213», та усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи, що вищевказані предмети являються боєприпасом, переніс їх до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 , де зберігав без передбаченого законом дозволу.
В подальшому, 10.06.2025 в період часу з 07 год. 26 хв. по 10 год. 09 хв. під час санкціонованого обшуку відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.06.2025 (справа №705/698/25 1-кс/705/943/25), за адресою: АДРЕСА_4 , тобто за місцем проживання ОСОБА_11 , в приміщенні кухонної кімнати, розташованої в приміщенні будинку, в картонному тубусі виявлено та вилучено гранату «М-67» з маркуванням на корпусі «GRENADE HAND FRAG DELAY» із підривачем «М-213», які ОСОБА_11 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.
10.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаних злочинів повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: електронним рапортом інспектора чергового ЧЧ СМ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 25.02.2025; протоколом огляду місця події від 25.02.2025; протоколом огляду місця події від 25.02.2025; протоколом огляду предмету від 26.02.2025; протоколом обшуку від 26.02.2025; протоколом огляду предмету від 27.02.2025; показаннями свідка ОСОБА_12 від 27.02.2025; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 21.03.2025; висновком експерта №05-7-02/83 від 28.03.2025; протоколом огляду місця події від 10.03.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.
11.04.2025 ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло на строк 60 днів, тобто до 11.06.2025, з покладенням на нього ряду обов`язків, який в подальшому продовжено до 10.07.2025.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.07.2025 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, а саме до 10.10.2025.
Підстави застосування запобіжного заходу, які існували при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, на час звернення до суду з вказаним клопотанням не змінилися. Завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 не представляється можливим, оскільки, необхідно провести ряд слідчих дій.
У клопотанні прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів в межах строку досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд продовжити строк запобіжного заходу оскільки вважає, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, які віднесено до категорії тяжких та нетяжких злочинів, відповідно, з моменту обрання підозрюваному запобіжного заходу заявлені ризики не зменшилися, строк досудового розслідування продовжено ухвалою слідчого судді до шести місяців через необхідність проведення процесуальних дій, зокрема слід вирішити питання щодо залучення потерпілого, отримати матеріали проведення негласних слідчих (розшукових) дій та висновків судових експертиз, отримати повний розсекречений протокол за результатами проведення НСРД; виконати вимоги ст. 290 КПК України зі стороною захисту, скласти обвинувальний акт, а тому є виправданим лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначив, що прокурором не доведено, що зазначені в клопотанні ризики взагалі існують, оскільки підозрюваний жодним чином не перешкоджав досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 вважається таким, що не має судимості, має постійне місце проживання, а тому запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період доби буде достатнім для належної процесуальної поведінки його підзахисного.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічну пору доби, надавши йому можливість працювати поза межами житла.
Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.
11.04.2025 ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 11.06.2025 з покладенням певних процесуальних обов`язків, який в подальшому продовжено до 10.07.2025.
Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.07.2025 строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, а саме до 10.10.2025.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 закінчується 10 липня 2025 року. Разом з цим орган досудового розслідування не має об`єктивної можливості завершити досудове розслідування до закінчення вказаного строку дії запобіжного заходу, оскільки існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена керівником Уманської окружної прокуратури при винесенні процесуального рішення про продовження строку досудового розслідування та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.
Положеннями ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам ст. ст. 181, 184 КПК України.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання особи під домашнім арештом для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та умови, за яких таке продовження можливе.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Згідно п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Під час розгляду клопотання, виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих прокурором матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, що також було встановлено судом під час обрання запобіжного заходу та не спростовано стороною захисту на даний час.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку домашнього арешту слідчий суддя, суд враховує наявність обставин, які свідчать про наявність та вагомість заявлених ризиків, що існували на час обрання запобіжного заходу та які виправдовують тримання особи під домашнім арештом, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт.
Отже, слідчим суддею встановлено, що докази та обставини на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочину, за один із яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, та усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, перебуваючи на волі цілком припускає, що він може бути притягнений до кримінальної відповідальності за скоєння злочину. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що ризики, які існували на момент застосування до підозрюваного запобіжного заходу зменшились, судом не встановлено. За таких обставин слідчий суддя вважає за доцільне продовжити щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя не враховує позицію сторони захисту та підозрюваного щодо наявності у підозрюваного постійного місця проживання та співпрацю з органом досудового розслідування, як підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та не виключають наявних ризиків з урахуванням його особи, а також були досліджені при вирішенні питання про доцільність продовження строку такого запобіжного заходу, та з цього моменту даних про їх зменшення стороною захисту не надано, а тому, за відсутності інших стримуючих факторів, не можуть бути підставою для зміни підозрюваному запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не надано переконливих доказів того, що інший запобіжний захід зможе запобігти наявним та доведеним ризикам.
В судовому засіданні також взято до уваги доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом, а саме існування законодавчо встановленої необхідності у проведенні слідчих та інших процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких була предметом перевірки слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку досудового розслідування.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193-196, 199, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання керівника Уманської окружної прокуратури слідчого про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити в межах строку досудового розслідування до 09.09.2025 включно.
Продовжити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків протягом строку домашнього арешту, а саме:
- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Роз`яснити, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначених обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на Уманське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1