Справа № 728/261/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/129/25
Категорія - ч. 2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого суддіОСОБА_2

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.024.275.500.000.010, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 липня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ошмяни, Республіка Білорусь, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу сімсот гривень.

Зобов`язано ОСОБА_6 сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили ухвалено не обирати.

Заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму тридцять тисяч гривень, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 двадцять тисяч гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди та сім тисяч гривень у рахунок повернення понесених витрат на правову допомогу, а всього ухвалено стягнути двадцять сім тисяч гривень.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення. Вказує, що стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено, що він вчинив інкримінований кримінальний проступок, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються винятково на припущеннях органу досудового розслідування, які не підтверджені доказами. Зазначає, що вирок місцевого суду не є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як визнав доведеним суд першої інстанції, 10 січня 2024 року близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, долонею своєї правої руки наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 , у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, вираженої струсом головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я строком не більше 21-го дня.

Під судового розгляду обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту і обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що умисні дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органом досудового розслідування і місцевим судом за ч. 2 ст. 125 КК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального проступку відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними й перевіреними в судовому засіданні доказами та є обґрунтованим.

Обираючи вид і міру покарання, місцевий суд також у повній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, одружений, є особою з інвалідністю третьої групи, за місцем проживання негативних характеристик не має. Окрім того, судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 вину не визнав, добровільно не відшкодував заподіяної шкоди потерпілому.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що покарання, призначене обвинуваченому місцевим судом, відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і його особі та є справедливим, а тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного вироку суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 липня 2024 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4