Справа № 645/4033/25
Провадження № 1-кс/645/817/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 р. м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі слідчого судді - ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити щодо посадових осіб ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, -

в с т а н о в и в:

20 червня 2025 року до Немишлянського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_2 на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити щодо посадових осіб ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, в якій він просить суд: відкрити провадження за скаргою; судові засідання проводити із застосуванням технічних засобів за його участю. Також, особа, яка подала скаргу, просить суд, якщо строк оскаржена порушено, то поновити ці строки. ОСОБА_2 у скарзі зазначив, що «уточнення кола питань щодо якого кримінального правопорушення й якого самого клопотання додатково оголошу й уточню під час судового розгляду, призначити судове засідання для уточнення».

Скарга обґрунтована тим, що в травні (без уточнення року подання) ОСОБА_3 подане клопотання в порядку ст. 220 КПК України в рамках кримінального провадження (номер не зазначено) в ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області. Дані дослівно зі скарги «Я спробував тиждень почекати може мені надішлють постанову чи відповідь, на сьогодні нічого не отримував ніяких листів, про результати розгляду мені не відомо. День вчинення бездіяльності мені не відомо, з якого вираховувавти відлік часу, подаю скаргу через засоби поштового зв`язку строк не вважається пропущеним».

Перевіривши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За положеннями ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Проте, особа, яка подала скаргу, лише 20.06.2025 року звернувся до слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова, без зазначення об`єктивних причин пропуску процесуального строку. При цьому зі скарги вбачається, що звернення до ВП № 2 Х_РУП № 2 ГУНП в Харківській області відбулося у травні.

Слід зазначити, що законодавець виникнення права на оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора пов`язує з моментом вчинення відповідної бездіяльності, а не з моментом, коли особа дізналась про таку бездіяльність, так як ненадання відповіді на заяву не оформлюється окремим рішенням (постановою), яке в обов`язковому порядку мало б бути направлене заявнику та з моменту отримання якого й розпочався б строк на оскарження. Тобто, звернувшись до відділу поліції з заявою про нажання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, заявник має реагувати, шляхом подання відповідної скарги слідчому судді, на відсутність інформації по заяві протягом 10-ти днів після закінчення процесуальних строків на надання відповіді слідчим на заяву, а не чекати відповіді на неї.

Відповідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Стаття 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У скарзі не наведено жодної об`єктивної та поважної причини пропуску строку звернення до слідчого судді, а лише посилання на норми законодавства, що є недостатнім для поновлення судом такого строку.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Проте, зі скарги ОСОБА_2 неможливо встановити під час досудового розслідування якого саме кримінального провадження, на думку скаржника, органом досудового розслідування була допущена бездіяльність.

Так, відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Аналіз заявлених скаржником у прохальній частині поданої скарги вимог та тексту скарги на предмет їх відповідності положенням ч.1 ст.303 КПК України дає слідчому судді підстави прийти до висновку, що скаржником в поданій скарзі не зазначено чіткого та конкретного рішення, дії чи бездіяльності, які підлягали б оскарженню в порядку вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, яка містить вичерпний перелік об`єктів оскарження на досудовому провадженні; не зазначено конкретного кримінального провадження у межах якого допущеного бездіяльність, дату подання зави в порядку ст. 220 КПК України, не додано такої заяви до скарги; скарга не містить вимог заявника до конкретного органу досудового розслідування на території Немишлянського районну м.Харкова; скаржником не обґрунтовано підстави пропуску строку для звернення до слідчого судді зі скаргою.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо: 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити щодо посадових осіб ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області повернути скаржнику.

Повернення скарги не перешкоджає особі повторно звернутися зі скаргою до слідчого судді, після усунення обставин, що стали підставою для повернення скарги.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1