КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3560/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку «EasyCon» апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.04.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.06.2025 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, адвоката (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1616, виданого Дніпропетровською обласною КДКА 02.10.2006 року), голова Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області, партнера Адвокатського об`єднання «Перша адвокатська контора», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожен окремо подали в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.04.2025 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема запобіжний захід у вигляді застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що докази долучені стороною обвинувачення, які були отримані в межах без дозволу суду не можуть бути прийняті до уваги, в даному випадку є недопустимими та не можуть бути взяті до уваги під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, а відтак вбачається безпідставність та необґрунтованість пред`явленої підозри та відповідно необґрунтованість клопотання про продовження запобіжного заходу в частині обґрунтування підозри та тяжкості пред`явленого злочину.

Вказує, що на момент затримання ОСОБА_8 не існувало жодної підстави для його затримання визначеної статтею 208 КПК України, він не був підозрюваним у будь-якому кримінальному провадженні, а тому ризик втечі ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності є ефемерною конструкцією, вигаданою стороною обвинувачення з метою виправдання незаконного затримання, а також з метою штучного обґрунтування необхідності тримання особи під вартою.

Наголошує захисник, що одних припущень сторони обвинувачення щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення слідчим суддею, судом рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Крім того зазначає, що підозрюваний має постійну роботу, постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має родину (дружина, діти), є публічною особою, є раніше не судимою особою, усі вказані факти підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами та є за своєю суттю стримуючими факторами для підозрюваного та свідчать про те, що він виконуватиме вимоги чинного законодавства.

Посилається на те, що фактично клопотання обґрунтовувалось лише тяжкістю інкримінованого покарання, при цьому «тяжкість» інкримінованого злочину в даному випадку не підтверджена жодними доказами зі сторони обвинувачення.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.04.2025 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема запобіжний захід у вигляді застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_7 зазначає, що він не був присутній 16.04.2025 року у судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, копію повного тексту оскаржуваної ухвали ще досі не отримував.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт вказує, що оскаржуваною ухвалою було порушено основні засади кримінального провадження, що призвело до позбавлення ОСОБА_8 права на визначення йому альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Посилається апелянт на те, що сторона обвинувачення не навела достатніх та виключних аргументів на користь того, що жоден більш м`який запобіжний захід окрім тримання під вартою не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Зазначає, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України обґрунтовується стороною обвинувачення виключно тяжкістю інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, яка наразі сама по собі також є непідтвердженою стороною обвинувачення належними доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 від 12.01.2024 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111; ч. 2 ст. 436-2 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

20.01.2025 року ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111; ч. 2 ст. 436-2 КК України.

21.01.2025 року Октябрським районним судом м. Полтави до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на шістдесят днів до 18.03.2025 року включно.

17.03.2025 року Шевченківським районним судом м. Києва продовжений строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою по 20.04.2025 року включно, та визначено заставу у сумі 1300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 936 400 (три мільйона дев`ятсот тридцять шість тисяч чотириста) гривень.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2025 року постановлено нову, якою клопотання слідчого задоволено у повному обсязі, продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 20.04.2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.04.2025 року скасовано ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2025 року, постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено у повному обсязі, продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 20.04.2025 року включно, без визначення розміру застави

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 продовжено до шести місяців, тобто до 20.07.2025 року.

15.04.2025 року (клопотання датоване 14.04.2025 року) старший слідчий в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про продовження строку тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави, щодо ОСОБА_8 .

16.04.2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання старшого слідчого та продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою, строком до 14.06.2025 року включно, без визначення розміру застави.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційних скарг захисників необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 436-2 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційних скарг щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111; ч. 2 ст. 436-2 КК України. Наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_8 , строку тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді з врахуванням конкретних обставин кримінальних правопорушень про не визначення ОСОБА_8 застави в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 2 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.06.2025 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ ______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4