Провадження № 1-кс/592/4378/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

01 липня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000097 від 12.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна та вимоги мотивує тим, що у ході слідства з`ясовуються обставини невиконання судового рішення № 587/1240/16-ц від 26.07.2016 щодо заборони вчинення будь-яких дій щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_4 .

У період з 2016-2023 роки Сумським районним судом розглядалася справа № 587/1240/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 , про поділ сумісно нажитого майна, об`єктом поділу у якій є зазначене вище майно, як об`єкти нерухомості.

26 липня 2016 року у судовій справі №587/1240/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 , про поділ сумісно нажитого майна забезпечено позов шляхом накладення заборони на відчуження, а також вчинення будь-яких дій щодо об`єктів нерухомого майна (недобудованого нерухомого майна) та земельних ділянок (площею 0, 1455 га та 0,1111га), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля LEXUS ES 350 2008 року випуску, що належать ОСОБА_4 , через органи виконавчої влади до завершення судового розгляду справи.

Не зважаючи на заборону здійснювати будь-які дії щодо об`єкту нерухомого майна, протягом року ОСОБА_4 зруйновано житловий будинок. Було не тільки вивезено усе майно, а саме: меблі (у тому числі вбудовані), сантехніку, техніку, котли, ворота гаражу, двері, внутрішнє оздоблення (ламінат, паркетна дошка), було частково розібрано драбину, але було пошкоджено стіни другого поверху, з яких знято штукатурку та утеплення, вирвано ламінат, вирвано лампи та розетки з вимикачами. Більш того, за дорученням ОСОБА_4 було вийнято 21 квітня 2017 року склопакети у вікнах лоджії другого поверху. Також, проводилися роботи з розборки літньої кухні. Зазначене підтверджується матеріалами кримінальної перевірки ЖЄО № 2019 від 21.04.2017 року (поясненнями учасників події, що містяться в матеріалах справи №587/1240/16-ц).

Таким чином, винними діями ОСОБА_4 внаслідок кримінального правопорушення спричинено шкоду в розмірі 1 431 474грн.

Таким чином, той факт, що всупереч судовому рішенню, не зважаючи на заборону здійснювати будь-які дії щодо об`єкту нерухомого майна, протягом 2016-2017 років ОСОБА_4 навмисно, значною мірою зруйновано житловий будинок, що встановлено судовим рішенням від 06 березня 2023 року, яке набрало законної сили 04 січня 2024 року у цивільній справі №587/1240/16-ц.

При цьому, незавершений будівництвом житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на земельних ділянках, кадастрові номери: :05:002:0127, :05:002:0128 є матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та є предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій.

На даний час Сумським апеляційним судом скасовано накладені арешти у справі №587/1240/16-ц у зв`язку з закінченням судового розгляду (посилання на електронний доказ https://reyestr.court.gov.ua/Review/116137461). У той же час, з огляду на той факт, що судом апеляційної інстанції так і не було вирішено питання щодо поділу спільного майна подружжя, ОСОБА_4 вживає активних дій щодо зняття арештів та заборон щодо відчуження належного йому майна.

Враховуючи постійне перебування ОСОБА_4 за межами території України, наявність в нього російського громадянства, існують підстави вважати що ОСОБА_4 найближчим часом за можливості вільно розпорядитися зареєстрованим на його ім`я майном, здійснить його відчуження на користь третіх осіб, оскільки навіть заборона вчиняти будь-які дії щодо об`єкту нерухомого майна не забезпечила в минулому його збереження зважаючи на виявлені активні дії останнього та групи інших осіб, що діяли за його дорученням. У матеріалах справи також міститься заява ОСОБА_4 до державної служби охорони з проханням відключити будинок від пульта централізованого спостереження з огляду на той факт, що ним продано будинок як будівельні матеріали під розборку.

Більш того, ОСОБА_4 мав намір відчужити належне йому нерухоме майно та шукав покупців на оформлене на його ім`я майно, оголошення про продаж якого він розмістив на інтернет сайті «OLX». Зокрема, розміщено оголошення про продаж майна будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вартість об`єктів нерухомості, продавцем на ім`я ОСОБА_7 зазначена, як договірна.

Наведені вище докази свідчать про явний намір ОСОБА_4 здійснити відчуження земельних ділянок, на яких заходиться рухоме майно, що є предметом спільної власності, яке останнім не визнається, що у подальшому не лише призведе до знищення доказів вчинення злочину, але й зробить неможливим виконання можливого рішення суду про відшкодування шкоди.

Метою такої недобросовісною поведінки ОСОБА_4 є його намір уникнути відповідальності за шкоду, спричинену кримінальним правопорушенням шляхом відчуження оформленого на його ім`я нерухомого майна та залишення території України назавжди.

ОСОБА_4 є громадянином іншої держави (російської федерації), має два громадянства різних країн, тому є ризики того, що він відчужить своє нерухоме майно і безперешкодно залишить Україну.

Слідчий СВ ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився. У заяві клопотання підтримав із зазначених в ньому підстав та просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 до суду не прибув.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства дає змогу зробити висновок, що обов`язок доведення необхідності застосування засобу забезпечення у вигляді арешту майна та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Згідно принципу недоторканості права власності, закріпленому в ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання з боку органів державної влади у мирне володіння своїм майном має бути законним (права Iatridis v Greece Греція, № 31107/96, §58, 1999). Вимога законності, за змістом Конвенції, вимагає дотримання відповідних положень внутрішнього законодавства і сумісності з нормами права, яка включає в себе свободу від сваволі (справа Hentrich v. France, 22 вересня 1994, §42). Будь-який випадок втручання, у тому числі один із результатів заходів забезпечення кримінального провадження повинен відповідати «справедливому балансу» між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогам захисту основних прав особистості.

За правилами ч. 2 та ч. 4 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У період з 2016-2023 роки Сумським районним судом розглядалася справа № 587/1240/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 , про поділ сумісно нажитого майна, об`єктом поділу у якій є зазначене вище майно, як об`єкти нерухомості.

26 липня 2016 року у судовій справі №587/1240/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_6 , про поділ сумісно нажитого майна забезпечено позов шляхом накладення заборони на відчуження, а також вчинення будь-яких дій щодо об`єктів нерухомого майна (недобудованого нерухомого майна) та земельних ділянок (площею 0, 1455 га та 0,1111га), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля LEXUS ES 350 2008 року випуску, що належать ОСОБА_4 , через органи виконавчої влади до завершення судового розгляду справи.

Як було встановлено, на час розгляду клопотання про арешт майна, Постановою Сумського апеляційного суду від 04.01.2024 року рішення Сумського районного суду Сумської області від 06.03.2023 року скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_5 про виділ їй в особисту приватну власність та визнання за нею права власності на незавершене будівництвом жилий будинок готовністю 80% з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1111 га кадастровий номер :05:002:0127, розташовану в с. Косівщина Сумського району Сумської області, та ухвалено нове рішення в цій частині. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 . Крім того, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Сумського районного суду Сумської області від 26.07.2016 року та від 17.05.2017 року скасовано.

Відповідно до витягу з ЄРДР, долученого до матеріалів клопотання, 12.01.2024 року були внесені відомості за заявою ОСОБА_5 з приводу того, що її колишній чоловік ОСОБА_4 умисно не виконав рішення суду у справі 587/1240/16-ц щодо заборони вчинення будь-яких дій щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінивши доводи слідчого, суд приходить до висновку, що на даному етапі слідства потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, оскільки останнім не було надано будь-яких належних і беззаперечних аргументів на підтвердження існування заборони вчинення будь-яких дій щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки Постановою Сумського апеляційного суду від 04.01.2024 року така заборона була скасована.

Беручи до уваги обставини, виявлені в ході розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до ствердного висновку, що повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин вчинення злочину, можливе без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Накладення арешту на незавершене будівництво, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки, призведе до надмірного обтяження прав його власника.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий не довів необхідність арешту майна та наявність достатніх підстав вважати, що воно може бути знищено, пошкоджено, перетворено чи приховано, а тому у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 100, 170, 172, 173 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження № 0000097 від 12.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1