Справа № 277/640/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року селище Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у селищі Ємільчине справу по обвинуваченню ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с Неділище Ємільчинського району Житомирської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, раніше не судимого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення

На початку січня 2024 року, точна дата та час не встановлені, ОСОБА_5 , будучи на той час військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у точно не встановленому місці на території військового полігону в Миколаївській області, знайшов на землі бойові припаси у кількості: 26 патронів, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям та корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН, який належить до заряду вибухової речовини, споряджений індивідуальною вибуховою речовиною бризантної дії - гексогеном, який виготовлений промисловим способом та придатний до вибуху.

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на умисне придбання, носіння та зберігання бойових припасів та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що знайдені ним патрони є бойовими припасами та корпус гранати містить вибухову речовину, переслідуючи мету подальшого їх незаконного носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу, шляхом знахідки незаконно їх придбав та зберігав їх при собі до 29.01.2025.

В подальшому 29.01.2025 ОСОБА_8 незаконно перевіз вищевказані заборонені предмети до нежилого будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив їх незаконно зберігати в одній із кімнат до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській під час проведення санкціонованого обшуку в період часу з 08 год. 40 хв. по 40 год. 18 хв. 30.04.2025.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 інкримінується вчинення:

- кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

Разом з обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості від 23.05.2025, укладена між Прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_9 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , в порядку, передбаченому статтями 468, 469,470 та 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинений злочин.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який належить до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, визнає вину, та враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття, обставини, що обтяжують покарання: відсутні, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за умовами вказаної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_5 покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, його відношення до скоєного, обставину, яка пом`якшує покарання, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених статтею 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 476 КПК України.

Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказала, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання та просив затвердити укладену з прокурором угоду.

Захисник в підготовчому судовому засіданні ствердив, що угода була підписана в його присутності, просив укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 та інші передбачені угодою заходи.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості (ч.ч. 5, 6 ст. 469 КПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Суд відповідно до вимог частини другої статті 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, якими є для прокурора та обвинуваченого обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого наслідком укладення та затвердження цієї угоди є також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо оскарження вироку суду першої інстанції, ухваленого на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості, визначені статтею 394 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд з`ясував у обвинуваченого, чи цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватою;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України, а саме злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до категорії тяжких.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, вину визнав, щире каяття.

Відповідно до статті 66 КК України суд визнає щире каяття обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 67 КК України обтяжуючих обставин покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись зі змістом угоди, перевіривши виконання вимог статті 472 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінально-процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених кримінальним законом.

За таких обставин, суд уважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив:

незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 263 КК України;

за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання, а саме:

3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі частин 1-3 статті 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном 1 рік, якщо ОСОБА_5 протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України слід покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Таким чином, суд уважає можливим прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Процесуальні витрати

По справі є процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи зброї в сумі 3565 грн 06 коп, та комплексної судової вибухово-технічної експертизи зброї в розмірі 4457 грн 00 коп, які підлягають стягненню із обвинуваченого в прибуток держави.

Керуючись статтями 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 травня 2025 року між Прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_9 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю його захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000073 від 18 квітня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.ч. 1-3 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробувальним терміном один рік, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виконання покарання в частині виконання обов`язків, покладених на засудженого на підставі ст. 76 КК України, покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи зброї №СЕ-19/106-25/8134-БЛ від 08.05.2025, в розмірі 3565 грн 06 коп, та витрати, пов`язані з проведенням комплектної судової вибухово-технічної експертизи зброї №КСЕ-19/106-25/8200 від 13.05.2025, в розмірі 4457 грн 00 коп, стягнути із ОСОБА_5 в прибуток держави (отримувач: ГУК у Жит. Обл./ТГ м.Житомир/24060300; банк одержувача: Казначейство України; ; рахунок №UA0006797; код класифікації доходів: 24060300).

Вилучені речові докази: 26 патронів, які є боєприпасами стрілецької вогнепальної зброї, а саме бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р., та фрагменти корпусу наступальної осколкової ручної гранати РГН, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1