Cправа № 700/857/24
Провадження № 1-кп/700/57/25
УХВАЛА

іменем України

18 червня 2025 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Миколаївської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, працює робітником ПСП «Рось», освіта середня, утриманців не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

установив:

На підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-ІХ, на усій території України оголошено загальну мобілізацію, яка на даний час продовжена.

ОСОБА_6 є військовозобов`язаним, відповідно до довідки військово лікарської комісії від 08.08.2024 року визнаним придатним до проходження військової служби та підлягав призову на військову службу під час загальної мобілізації.

Перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.09.2024 року ОСОБА_6 відмовився від отримання повістки для призову на військову службу до лав Збройних Сил України під час загальної мобілізації.

ОСОБА_6 будучи у встановленому законом порядку повідомлений працівниками вищеказаного центру про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу, достовірно знаючи, що відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543 ХII, Указу Президента України №64-2022 від 24 лютого 2022 року «Про ведення воєнного стану на території України», у з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні запровадження введення воєнного стану, відповідно діє особливий період Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69-2022 проводився призов на військову службу за мобілізацією, діючи умисно, з метою ухилення від призову за мобілізацією, після визнання його військово лікарською комісією придатним до військової служби за станом здоров`я та не маючи права на відстрочку від призову, в порушення вимог статті 65 Конституції України, статей 1,39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року №2232-ХП, статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 24.02.2022 року №69-2022, 08 березня 2024 року відмовився від проходження військової служби під час мобілізації та у такий спосіб ухилився від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся. Окрім цього, в судовому засіданні захисники обвинуваченого заявили клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України, про що подано суду письмові клопотання.

Обвинувачений та захисники у судому засіданні підтримали заявлене клопотання, оскільки ОСОБА_6 надано право на відстрочку від мобілізації як працівнику критичної інфраструктури, що підтверджується відповідним наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України та довідкою з місця роботи.

Прокурор заперечив проти заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України за його безпідставністю.

Ознайомившись із клопотаннями, заслухавши думку сторін кримінального провадження та розглянувши його матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як визначено в ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

У відповідності до ст. 12 КК України, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України до категорії корупційних не відноситься.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено витягом з наказу Мінагрополітики від 24 лютого 2025 року №1291 ПСП «Рось» де працює обвинувачений, визначено підприємством критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. ОСОБА_6 заброньовано та надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 24 лютого 2026 року. При цьому, обвинувачений ще з липня 2022 року працює на даному підприємстві та постійно проживає у селі Петрівка-Попівка де ПСП «Рось» здійснює свою виробничу діяльність. Тобто, зміна обстановки відбулась не залежно від волі обвинуваченого чи вчинення ним будь-яких дій, а саме внаслідок віднесення його роботодавця до підприємств критичної інфраструктури, ОСОБА_6 отримав бронювання від призову на час мобілізації.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 на даний час не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022, тому відбулись зміни обстановки вчиненого обвинуваченим діяння та він, як особа перестав бути суспільно небезпечним.

Зазначене повністю узгоджується з правовою позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною у п. 7 Постанови від 23.12.2005 р. № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно якої для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним, а особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі N161/1390/19 (провадження N51-5089км19): особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі N569/20/14-к, провадження N51-2661км 18 та від 04 лютого 2021 року у справі N953/21593/19, провадження N51-5619км20.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Вказане також підтверджується і ухвалою Київського апеляційного суду від 05 червня 2025 року у справі № 359/7582/24, де особу за таких же умов звільнено від кримінальної відповідальності.

При вирішенні заявленого обвинуваченим клопотання суд також враховує, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення та повністю визнає свою вину у вчиненому за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеною у п.7 постанови від 23.12.2005 N12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно з якою для застосування ст.48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним, а особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 48 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. 48 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд

постановив:

Задовольнити клопотання адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Закрити кримінальне провадження №0001366, відомості про яке внесені в ЄРДР 15.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 12-00 годині 20 червня 2025 року.

Суддя - ОСОБА_1