Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/1542/22
Провадження № 1-кп/490/194/2024
У Х В А Л А

30 квітня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді? ? ОСОБА_1

?

при секретарі ??-? ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, є розлученим, має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наразі відбуває покарання у місцях позбавлення волі, раніше засуджувався:

-09 березня 2009 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до 04 років позбавлення волі; судом ухвалювалось про його звільнення від відбуття покарання на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з випробуванням, з іспитовим строком в 01 рік;

-17 травня 2011 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України остаточно за сукупністю цього та попереднього вироку до 04 років 06 місяців позбавлення волі;

-28 грудня 2012 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 309, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до 04 років 07 місяців позбавлення волі, а за сукупністю цих злочинів та злочинів, за які був засуджений попередніми вироками остаточно до 04 років 09 місяців позбавлення волі; був звільненим 24 липня 2014 року за амністією

-19 травня 2015 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до 04 років 06 позбавлення волі;

-03 лютого 2016 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України остаточно за сукупністю цих злочинів та злочинів, за які був засудженим вироком від 19 травня 2015 року до 05 років 06 місяців позбавлення волі; був звільненим 31 липня 2019 року по відбуттю строку покарання

а також

-22 січня 2024 року Заводським районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України до 05 років позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. Вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 19 серпня 2024 року ОСОБА_5 визнаним винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 162 Кримінального Кодексу України та йому призначене остаточне покарання за вчинення цих злочинів у вигляді позбавлення волі строком на 07 рокі.

Цим же вироком за сукупністю цих злочинів та злочину, за вчинення якого ОСОБА_6 є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 22 січня 2024 року ОСОБА_6 остаточно призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 07 років.

Цим же вироком за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною 1 статті 357 та частиною 3 статті 357 Кримінального Кодексу України визнано невинуватим та виправдано.

Судом вирішене питання про речові докази, заходи забезпечення кримінального провадження та судові витрати.

2. Судом поставлене питання про можливість внесення виправлень в повний текст вказаного вироку.

3. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщались, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надіслали.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Під час складання вироку у його мотивувальній частині у пункті 1 розділу «Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений», суд, окрім іншого, зазначив, що

«Дії обвинуваченого по епізодам від 21 серпня 2023 року, 12 вересня 2023 року та 22 вересня 2023 року слід кваліфікувати за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище».

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 379 Кримінального Процесуального Кодексу України

Суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

2. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 Постанови № 11 від 21 грудня 1990 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" суд може вирішити питання про усунення, зокрема, описок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті рішення і не тягне погіршення становища засудженого.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

І……Наведені приписи діючого законодавства доводять, що в розумінні статті 379 Кримінального Процесуального Кодексу України описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу.

Такі помилки підлягають усуненню судом, який виніс відповідне процесуальне рішення, проте вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення. При цьому такі помилки можуть бути усунутими лише з метою прибрати неточності, які виникли під час виготовлення тексту рішення.

ІІ……З огляду на наведене суд, повертаючись до обставин розгляду цієї справи, відзначає таке.

1. Формула, наведена у щойно згаданій частині вироку, є вочевидь невірною, зокрема у ній не зазначена кваліфікуюча ознака, яка утворює склад злочину, передбаченого саме частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України.

2. При цьому:

-цим вироком покарання ОСОБА_6 призначене саме в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-під час викладення суті обвинувачення, як обов`язковий елемент складу вчиненого ОСОБА_6 злочину судом вказане про оголошення на території України воєнного стану;

-у тексті вироку неодноразово згадується, що ознакою, яка тягне необхідність кваліфікації дій ОСОБА_6 саме за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України, є саме вчинення крадіжки під час дії воєнного стану, а також обговорюється «актуальність» цієї ознаки в обставинах цього кримінального провадження.

За такого очевидним є те, що некоректне зазначення у вироку формули вчиненого ОСОБА_6 злочинів по епізодам від 21 серпня 2023 року, 12 вересня 2023 року та 22 вересня 2023 року є пов`язаними лише з самою по собі технікою виготовлення цього процесуального документу /використання частин інших текстів засобами текстового редактору/ та не відповідає дійсному змісту ухваленого судом рішення.

При цьому в обставинах цього кримінального провадження усунення цієї неточності не потягне за собою погіршення становища засудженого, адже покарання йому було призначеним саме з урахуванням наявності в його діях кваліфікуючої ознаки крадіжки: «Вчинена в умовах воєнного стану».

Отже, вказана неточність, як описка, підлягає усуненню ухвалою суду, який ухвалив вирок.

Керуючись ст.ст. 369-373; 376; 379 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Усунути описку у вироку суду від 19 серпня 2024 року у справі про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357 Кримінального Кодексу України.

Зазначити у пункті 1 розділу «Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений»

«Дії обвинуваченого по епізодам від 21 серпня 2023 року, 12 вересня 2023 року та 22 вересня 2023 року слід кваліфікувати за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану»

замість вказаного внаслідок описки у другому абзаці резолютивної частини цього документу

«Дії обвинуваченого по епізодам від 21 серпня 2023 року, 12 вересня 2023 року та 22 вересня 2023 року слід кваліфікувати за частиною 4 статті 185 Кримінального Кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище»

Головуючий суддя = ОСОБА_7 =