У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8393/25

№ 1-кс/183/1585/25

01 вересня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000753 від 03.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новомосковськ Дніпропетровської області, яка має незакінчену вищу освіту, місце роботи: ТОВ «ДИС ГРУПП», незаміжня, має малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст.357 КК України,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 , підозрюваної ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 до слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000753 від 03.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 16.05.2025, приблизно об 11:00 год. ОСОБА_4 перебувала на подвір`ї поблизу будинку №18 по вул. Велика Ковалівка у м. Самар Дніпропетровської області, де на лавці помітила пакет білого кольору з особистими речами ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «Huawei» моделі «P30 Lite (MAR-LX1A)» 4/128GB у чохлі для мобільного телефону «Ultra Thin Air Case Huawei P30 Lite Transparent». В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, а саме вищевказаного мобільного телефону «Huawei» моделі «P30 Lite (MAR-LX1A)» 4/128GB у чохлі для мобільного телефону «Ultra Thin Air Case Huawei P30 Lite Transparent», який належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказаний час ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_8 відійшла від лавки та не спостерігала за її діями, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрала з лавки мобільний телефон марки «Huawei» моделі «P30 Lite (MAR-LX1A)» 4/128GB вартістю 3200 гривень, у чохлі для мобільного телефону «Ultra Thin Air Case Huawei P30 Lite Transparent» вартістю 91 гривень 67 копійок та тримаючи у руках залишила місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3291 гривень 67 копійок.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 16.06.2025 приблизно о 02:45 год. ОСОБА_4 перебувала у 1 під`їзді на 10-му поверсі будинку АДРЕСА_3 , де виявила незачинений тамбур, у цей момент у останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: 2 спінінги «GOLDEN CATCH PASSION POWER 270 CASTING WEIGHT: 40-125G LENGTH:2/70M» темно-синього кольору, що знаходились у тканинному фірмовому чохлі чорного кольору, вудилище «Flagman PATWF360 PATRIOT TWIN TIP 360 AVON/QUIVER 3/25 lb C.W.:130g» чорного кольору, що знаходилось у тканинному фірмовому чохлі чорного кольору та 2 катушки «Flagman '23 BlackFire 4000S», які належать ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказаний час ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрала з тамбуру, який знаходиться на 10-му поверсі у 1 під`їзді багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , 2 спінінги «GOLDEN CATCH PASSION POWER 270 CASTING WEIGHT: 40-125G LENGTH:2/70M» темно-синього кольору, що знаходились у тканинному фірмовому чохлі чорного кольору, загальною вартістю 2187 гривні 34 копійок, вудилище «Flagman PATWF360 PATRIOT TWIN TIP 360 AVON/QUIVER 3/25 lb C.W.:130g» чорного кольору, що знаходилось у тканинному фірмовому чохлі чорного кольору, вартістю 1429 гривень 98 копійки та 2 катушки «Flagman '23 BlackFire 4000S», загальною вартістю 2392 гривень 52 копійки та утримуючи вказані речі при собі залишила місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 6009 гривень 84 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 18.06.2025 приблизно о 08:20 год. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні фотостудії, яка розташована за адресою: пл. Соборна, 17 у м. Самар Дніпропетровської області, де на сейфі помітила чоловічу сумку чорного кольору з особистими речами та грошовими коштами ОСОБА_10 . В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, а саме: чоловічої сумки чорного кольору та грошових коштів на загальну суму 9000 гривень, які належать ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказаний час ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_10 не спостерігав за її діями, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрала чоловічу сумки чорного кольору, яка знаходилась на сейфі та грошові кошти на загальну суму 9000 гривень, котрі знаходились у сумці та тримаючи у руках залишила місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 9000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 18.06.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 1 по вул.Паланочній м. Самар, Дніпропетровська область, виявила у чоловічій сумці чорного кольору банківську картку, яка належить ОСОБА_10 .

Виявивши у вказаній сумці та взявши до рук банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , у цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документу з метою можливості його використання для протиправного зняття грошових коштів, що знаходяться на рахунку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись у вказаний час та місці, ОСОБА_4 не вживаючи будь-яких заходів для повернення нею майна, а саме банківської картки, яка належить іншій особі та є офіційним документом в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1. 56, 1.63 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, привласнила вказану банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_10 , для подальшого використання з метою здійснення розрахунків за товари, тобто привласнила її з корисливих мотивів.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились у привласненні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, 27.06.2025 о 13:14 год. ОСОБА_4 перебувала поблизу будинку №35 по вул. Гетьманській у м. Самар Дніпропетровської області, де на лавці помітила мобільний телефон марки «Tecno» моделі «Spark 7 (KF6n)» 4/128 GB, який належить ОСОБА_11 .

В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, а саме вищевказаного мобільного телефону марки «Tecno» моделі «Spark 7 (KF6n)» 4/128 GB, який належить ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказаний час ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_11 відійшов від лавки та не спостерігав за її діями, діючи таємно, умисно, в умовах воєнного стану, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрала з лавки мобільний телефон марки «Tecno» моделі «Spark 7 (KF6n)» 4/128 GB, вартістю 3615 гривень 51 копійки та тримаючи у руках залишила місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_11 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3615 гривень 51 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 07.07.2025 у період часу з 09:00год. до 10:00 год. ОСОБА_4 перебувала у магазині «Одяг з Європи», що розташований за адресою: вул. Барикадна, 1 у м. Самар Дніпропетровської області, де у підсобному приміщенні на столі помітила мобільний телефон марки «Redmi 12C» Graphite Gray 3GB RAM 32GB ROM, котрий належить ОСОБА_12 . В цей момент у ОСОБА_4 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, повторно, а саме: мобільного телефону марки «Redmi 12C» Graphite Gray 3GB RAM 32GB ROM, який належать ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказаний час ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_12 не спостерігав за її діями, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрала зі столу мобільний телефон марки «Redmi 12C» Graphite Gray 3GB RAM 32GB ROM, вартістю 3148 гривень 83 копійки та тримаючи у руках залишила місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_12 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 3148 гривень 83 копійки.

Умисні дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відомості за вказаними фактами внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 липня 2025 року за №0000753 за ч. 4 ст. 185 КК України, 03 липня 2025 року за №0000754 за ч. 4 ст. 185 КК України, 10 липня 2025 року за №0000795 за ч. 4 ст. 185 КК України, 10 липня 2025 року за №0000796 за ч. 4 ст. 185 КК України, 16 липня 2025 року за №0000823 за ч. 4 ст. 185 КК України, 31 липня 2025 року за №0000885 за ч. 1 ст. 357 КК України.

Постановою прокурора Самарівської окружної прокуратури від 31.07.2025 матеріали вказаних досудових розслідувань об`єднано в одне кримінальне провадження за №0000753.

ОСОБА_4 31.07.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України. Оскільки підозрювана перестала з`являтися до слідчого для проведення слідчих дій, не виходила на зв`язок, ОСОБА_4 , постановою слідчого від 18.08.2025 оголошено в розшук, після чого неодноразово за адресою її фактичного місця проживання направлялись судові повістки про виклик, та лише 01.09.2025 було встановлено її місцезнаходження.

На думку слідчого, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому з метою запобігання переховування ОСОБА_4 , від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на недопитаних свідків, та вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження правопорушення, у якому підозрюється, є потреба у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого про застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її фактичного проживання.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника, не заперечуючи подій кримінальних правопорушення, зазначила, що щиро кається у скоєному, до слідчого не з`являлась, оскільки загубила телефон, та боялась з`являтись через те, що її можуть обмежити у пересуванні. Викрадене майно , яке мала при собі, добровільно повернула. Тривалий час проживає із ОСОБА_13 , який є батьком її малолітньої доньки, 2019 року народження, у АДРЕСА_2 , працює дистанційно дома, просила суд застосувати до неї більш м`який запобіжний захід.

За клопотанням захисника, в судовому засіданні було допитано в якості свідка

ОСОБА_13 , який зазначив, що він та підозрювана ОСОБА_4 , протягом 8 років проживають в квартирі його батька у АДРЕСА_2 разом із їх спільною донькою, ОСОБА_5 , 2019 р.н. Він та ОСОБА_4 працюють дистанційно, займаються продажем пластику та поліетиленових виробів. З донькою допомагає його мати, яка є колишнім вихователем у дитячому садку. ОСОБА_4 на обліках у лікарів не перебуває, про наявність порушеного відносно його співмешканки кримінального провадження він не знав, оскільки та не розповідала. Зазначив, що за умови цілодобового перебування ОСОБА_4 за місцем її фактичного проживання він зможе її всім забезпечити.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового провадження, свідка, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 , дійшов наступних висновків, з огляду на наступне.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Самарівського РВ П ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000753 від 03.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст.357 КК України.

31.07.2025 ОСОБА_4 , особисто під підпис повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК, ч.1 ст. 357 України, а також вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

Постановами слідчого від 18.08.2025 підозрювану ОСОБА_4 оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування по даному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 01.09.2025 відновлено досудове розслідування, у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Згідно із п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваної винною у вчиненні інкримінованих злочинів, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Оцінюючи ризик щодо можливості впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених протягом трьох місяців.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним слідчим існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд керується, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , у сукупності з іншими обставинами.

Суд враховує, що підозрювана має малолітню доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з підозрюваною та її батьком за адресою: АДРЕСА_2 , скарги за вказаним місцем проживання відсутні, викрадене майно, яке мала в наявності, добровільно повернула, є особою не судимою.

Прокурором у судовому засіданні не доведено те, що неможливо запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам, шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із повною ізоляцією підозрюваної від суспільства.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам можливо шляхом обрання підозрюваній менш суворого виду запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підстави для застосування до підозрюваної інших запобіжних заходів, у вигляді застави чи особистого зобов`язання відсутні, оскільки підозрювана про можливість внесення застави не повідомляла. Більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Керуючись ст.ст.177,178,181,183,193,194,196,197,309 372,395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за

№ 0000753 від 03.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м.Новомосковська Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 11 жовтня 2025 року включно, з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 (до перейменування - вул. Микити Головка), у м. Самар Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду з покладенням на неї обов`язків строком по 11 жовтня 2025 року включно:

1) прибувати до прокурора, слідчого або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із місця проживання цілодобово, окрім випадків повітряної тривоги, в разі якої підозрювана може покинути місце проживання для укриття в найближчому сховищі для збереження свого життя, а також випадків звернення до медичної установи для отримання лікування за умови попереднього повідомлення про такі дії прокурора, слідчого або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України.

Ухвалу направити для виконання до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем фактичного проживання підозрюваної.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Попередити підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї в ухвалі слідчого судді обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід (тримання під вартою).

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1