Провадження №1-кс/243/389/2025
Справа №243/4659/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши відкритому у судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затверджене прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000602 від 09 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка Слов`янського району Донецької області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб не маючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася слідчий СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно з клопотанням, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.06.2025 протягом дня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де займались побутовими справами.

06.06.2025 приблизно о 11 год. 00 хв. знаходячись в зазначеному місці у зальній кімнаті між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка на фоні ревнощів, в ході якої у останнього виник протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Знаходячись у приміщенні зальної кімнати, у зазначений час, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, стягнув з дивану на підлогу ОСОБА_7 та наніс не менше трьох ударів правою ногою в ділянку голови та восьми ударів правою та лівою ногою в ділянку тулуба ОСОБА_7 , після чого продовжуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , підняв її з підлоги та всадив на диван, після чого наніс один удар правою долонею руки в ділянку голови ОСОБА_7 . Від вказаних ударів ОСОБА_7 втратила рівновагу та впала на диван.

В результаті умисних противоправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: важка гостра закрита ЧМТ, забій головного мозку важкого ступеню, гостра субдуральна гематома праворуч, кома І ступеню, забій м`яких тканин підшкірні гематоми голови та правого стегна.

09.06.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначила, що враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років); вік та стан його здоров`я (стан здоров`я задовільний, пенсійного віку не досяг); міцність соціальних зв`язків в місті його постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців (характеризується посередньо, майновий стан (не працевлаштований), існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може ухилитися від слідства та суду, вчинити вплив на можливих свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Натомість, наслідки та ризик втечі для підозрюваного ОСОБА_4 у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти заявленого прокурором клопотання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку захисника, просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 09.06.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.06.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.06.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.06.2025 року, згідно якого ОСОБА_9 впізнав на фотознімку ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2025 року за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 09.06.2025 року за участю підозрюваного ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Надаючи оцінку доводами сторони захисту, слідчий суддя зазначає, що висловлені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці як під час проведення досудового розслідування, так за умови складення обвинувального акта судового розгляду, разом з тим, на сьогодні слідчий суддя повинен їх розглянути лише в рамках прийняття рішення про наявність обґрунтованості підозри, яка повинна бути розцінена лише з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача.

На думку слідчого судді, представлені стороною обвинувачення процесуальні документи та їх зміст при їх огляді саме за вказаним критерієм, не викликають явних та очевидних сумнівів щодо їх незаконності.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» представлені стороною обвинувачення докази дають можливість на сьогодні вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При цьому, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» представлені стороною обвинувачення докази дають можливість на сьогодні вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

На думку слідчого судді представлені стороною обвинувачення процесуальні документи та їх зміст при їх огляді саме за вказаним критерієм не викликають явних та очевидних сумнівів щодо їх невідповідності чинному законодавству.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Встановлено, що 09 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000602 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

09 червня 2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

09 червня 2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вирішуючи питання наявності ризиків, суд приймає до уваги наступне.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. ОСОБА_4 , будучи фізично здоровою особою, ніде не працює, є особою, раніше судимою, тому, враховуючи його спосіб життя, можна дійти висновку про відсутність чинників, які б зобов`язували ОСОБА_4 не переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Натомість, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними, як менш небезпечними, ніж покарання та процедура його відбування.

Переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.

Вищевикладені обставити свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що свідки у даному кримінальному провадженні є знайомими та родичами ОСОБА_4 , що фактично створить умови для здійснення впливу на них, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю або погрозою застосування насильства. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, айв подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

До того ж існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином.

Крім того, обґрунтованим є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень, який підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності у 2024 році за ч. 1 ст.122 КК України, що є злочином проти життя та здоров`я особи. Після звільнення на шлях виправлення не став та вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Також, необхідно врахувати дані щодо особи ОСОБА_4 , а саме те, що стан здоров`я підозрюваного задовільний, пенсійного віку він не досяг, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, не одружений, раніше судимий, що, враховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, дає підстави вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може ухилитися від слідства та суду, вчинити вплив на можливих свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, суд зауважує, що з огляду на характер інкримінованого злочину, чітким є переконання суду, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також суд вважає, що підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості та обставин інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, оскільки обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування з урахуванням його тривалості, відповідає особі підозрюваного, характеру, тяжкості, мотивам та обставинам злочину, що інкримінуються підозрюваному та покаранню, що може бути йому призначене, в разі визнання його винуватим.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні, доданих документах, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів слідства і суду, перешкоджати встановленню істини у справі, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, та те, що обвинувачення ОСОБА_4 пред`явлено щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , затверджене прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000602 від 09 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», строком на 60 (шістдесят) діб з 09 червня 2025 року до 07 серпня 2025 включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та направити для виконання державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення, підлягає негайному виконанню.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного

суду Донецької області ОСОБА_1