Справа № 463/3888/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1328/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2025 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27- ч. 3 ст. 368 та ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованимй за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

вищезгаданою ухвалою клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу з дислокацією у м. Львові ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Львівської обласної прокуратури ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань (№ 19) Управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту оголошення ухвали о 17-30 годині 29 квітня 2025 року до 17-30 години 27 червня 2025 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 110 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 333080 грн. ( триста тридцять три тисячі вісімдесят )гривень .

У випадку звільнення з-під варти на підозрюваного ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із іншими невстановленими на даний час співучасниками вчинення злочину, а також із свідками сторони обвинувачення, у тому числі свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підозрюваними ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі наявності такого.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 29 квітня 2025 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що клопотання не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст. 184 КПК України, під час розгляду клопотання, прокурор не довів наявність обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а тому у відповідності до ч.2 ст.194 КПК України, слідчий суддя, зобов`язаний був постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу.

Звертає увагу на те, що з досліджених слідчим суддею копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обгрунтував доводи клопотання встановлено, що такі здобуто у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР №0000162 від 22.07.2024 р.

У даному кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_7 02.01.2025 оголошено підозра по ч.3 ст.368 КК України, а саме за інкриміновані у відповідності до версії викладеної в підозрі, кримінально карані діяння в період з 22.07.2024 по 02.01.2025.

У зв`язку з цим 03.01.2025 слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова розглядалось клопотання про обрання міри запобіжного заходу ОСОБА_7 , яке було задоволено ОСОБА_14 обрано міру запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням застави. У зв`язку з внесення за підозрюваного ОСОБА_7 визначений розмір суми застави, його звільнено з під варти.

Епізоди ж інкриміновані ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000662 від 28.04.2025 у відповідності до оголошеної підозри мали місце в період 2024, тобто до оголошеної підозри у кримінальному провадженні ЄРДР №0000162, а не після оголошеної підозри та не під час вже обраної раніше міри запобіжного заходу по якій внесено заставу, прокурор ОСОБА_15 , який є процесуальним керуючим у кримінальному провадженні ЄРДР №0000162 та №0000662 зазначене відомо.

З часу обрання міри запобіжного заходу від 03.01.2025 у кримінальному провадженні ЄРДР №0000162 підозрюваний ОСОБА_7 покладені на нього слідчим суддею обов`язки, не порушував.

Вважає, що у прокурора не було підстав звертатись з клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий за погодженням з прокурором у клопотанні в порушення п.6 ч.1 ст. 184 КПК України, а прокурор в ході розгляду клопотання слідчим суддею, не обгрунтував підставність неможливості обмежитись раніше обраною мірою запобіжного заходу.

Зазначає, що обираючи міру запобіжного заходу з повторним призначення застави, під час вже наявної міри запобіжного заходу з визначеною та внесеною сумою застави яку підозрюваний гарантовано не зможе внести, фактично є прихованим рішенням про тримання під вартою, що підриває саму суть застави як альтернативного запобіжного заходу.

Також звертає увагу на те, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, пенсіонер має постійне місце проживання.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити.

Прокурор ОСОБА_8 апеляційну скаргу заперечив, просив рішення слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 виступ захисника ОСОБА_6 , думку прокурора ОСОБА_8 щодо законності судового рішення, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані.

Слідчий суддя належно обґрунтував своє рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням останньому розміру застави 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінивши у сукупності наявні у клопотанні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку на даному етапі провадження, а також оцінивши клопотання з точки зору його обґрунтованості, дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним у справі ризикам. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти наведеним ризикам, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки в сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до неї такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, колегія суддів зважає на те, що в контексті практики Європейського суду з прав людини наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин (рішення від 30.08.1998 у справі Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства ).

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27-ч.3 ст. 368 та ч.3 ст. 332 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя, на переконання колегії суддів апеляційного суду, вірно, на законних підставах визначив розмір застави 110 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на нього законом обов`язків.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Щодо покликання захисника на відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні із врахуванням вже обраного запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000162, апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки обраний ОСОБА_7 запобіжний захід ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03.01.2025 здійснено в рамках іншого кримінального провадження, та не стосується кримінального провадження №0000662 в межах якого подано клопотання слідчим.

Під час постановлення ухвали слідчим суддею враховано особу підозрюваного, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочинів, за найважчий з яких передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вік та стан підозрюваного ОСОБА_7 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування, враховуючи міру покарання, яка загрожує підозрюваному в майбутньому він може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, та вчинити новий злочин.

Відтак, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4