Справа № 1-в/593/50/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" травня 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю засудженого ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представниці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережанах клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2024 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 23.02.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років. На підставі ст. 62 КК України замінено ОСОБА_3 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців з 23.12.2023 по день набрання вироком законної сили. Запобіжний захід обраний у відношенні ОСОБА_3 до набрання законної сили залишено тримання під вартою.

Відповідно до клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 за період відбування покарання у військовій частині НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець, за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці та військової служби, активну участь у громадській роботі отримав подяку, дисциплінарних стягнень не має, вину у скоєному злочині усвідомив, глибоко кається, за час перебування у дисциплінарному батальйоні проявляв належне виконання обов`язків, сумлінну поведінку та активну участь у благоустрої території, планує повертатися у свою військову частину, згідно характеристики довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_3 та його представниця ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання. ОСОБА_3 під час розгляду клопотання пояснив, що у вчиненому кримінальному правопорушенні розкаюється, має одне заохочення у виді подяки усно, більше заохочень не має, оскільки не прагнув отримати більше заохочень, під час перебування у військовій частині НОМЕР_1 виконував роботи, які йому доручали.

Представниця військової частини НОМЕР_1 просить клопотання задовольнити, оскільки воно підтверджується матеріалами особової справи.

Прокурор вважає, що клопотання слід задовольнити, оскільки засуджений ОСОБА_3 відповідає вимогам, необхідним для умовно-дострокового звільнення.

Вислухавши пояснення засудженого та його представницю, думку прокурора та представниці військової частини НОМЕР_1 про задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка ОСОБА_7 , суд встановив наступне.

ОСОБА_3 було затримано 23 грудня 2023 року та 25 грудня 2023 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що підтверджується копією ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2023 року (арк. 3 ос. спр.).

ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України (яке відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України є тяжким) та призначено йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 (двох) років. На підставі ст. 62 КК України замінено ОСОБА_3 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 402 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі на покарання у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців з 23.12.2023 по день набрання вироком законної сили. Запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_3 до набрання законної сили залишено тримання під вартою. Вказане підтверджується вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2024 року та розпорядженням про виконання судового рішення, що набрало законної сили, виданим Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська (арк. 5-8 спр., арк. 5-9 ос. спр.)

ОСОБА_3 перебував на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24.12.2023 року по 21.06.2024 року з урахуванням часу конвоювання до дисциплінарного батальйону, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.07.2024 року № 5874/ппс (арк. 10 спр., арк. 34 ос. спр.).

21 червня 2024 року ОСОБА_3 прибув для відбування покарання у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні та з 2 червня 2024 року зарахований до списків змінного складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 81 від 21.06.2024 (арк. 9 спр., арк. 20 ос. спр.).

Відповідно до службової характеристики солдата ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній за час перебування на гауптвахті був ввічливим у стосунках з іншими військовослужбовцями, додержувався розпорядку, установленого на гауптвахті, завжди виконував законні вимоги, дотримувався санітарно-гігієнічних правил, проводив по черзі прибирання камери в якій тримався, бережливо ставився до майна, на прогулянці дотримувався встановлених правил поведінки (арк. 11 спр., арк. 18 ос. спр.)

Згідно з службовою характеристикою солдата ОСОБА_3 з військової частини НОМЕР_1 від 08 квітня 2025 року останній під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, як дисциплінований військовослужбовець; до виконання своїх функціональних обов`язків ставиться сумлінно, в роботі працьовитий, організований, проявляє розумну ініціативу там де це потрібно, самостійно працювати вміє, постійного нагляду та допомоги з боку безпосередніх командирів не потребує; на вказівки з боку безпосередніх та прямих начальників реагує вірно, до важливих порад прислуховується та робить відповідні висновки; сумлінно вивчає військову справу, засвоює все, чому навчають командири, готовий до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни; виявляє повагу до командирів і старших за військовим званням, шанує честь і гідність товаришів по службі; програму навчання засвоює, за предметами бойової підготовки має добрі теоретичні навики; за характером спокійний, врівноважений, зосереджений, в колективі користується авторитетом та повагою, у повсякденному житті підрозділу приймає активну участь; довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, - заслуговує застосування заходів умовно дострокового звільнення (арк. 13 спр.)

В службовій характеристиці солдата ОСОБА_3 з військової частини НОМЕР_1 від 30 квітня 2025 року окрім дослівного повторення відомостей, наведених у службовій характеристиці, вказано, що за час відбування покарання в дисциплінарному батальйоні було оголошено подяку командиром 2 дисциплінарної роти (усно) 06.09.2024 р., дисциплінарних стягнень не накладалося (арк. 25 спр.)

Відповідно до службових карток солдата ОСОБА_3 до останнього 06 вересня 2024 року командиром другої дисциплінарної роти ОСОБА_7 було усно застосовано заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку і ставлення до праці та військової служби, більше будь-які заохочення до ОСОБА_3 не застосовувалися. Також до останнього не застосовувалися стягнення (арк. 14-17 та 26-29 спр.).

Допитаний під час розгляду клопотання ОСОБА_7 пояснив, що він є командиром другої дисциплінарної роти у військовій частині НОМЕР_1 і в його підпорядкуванні перебуває ОСОБА_3 , вважає, що ОСОБА_3 своєю поведінкою заслуговує на те, що до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення. За час проходження військової служби під його керівництвом ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони. ОСОБА_3 дисциплінований, вказівки виконує, знаходить спільну мову з іншими військовослужбовцями, навчається військової справи, готовий до подальшого проходження служби. ОСОБА_3 брав участь у повсякденному житті роти, а саме: у серпні 2024 року брав участь у розбудові та благоустрої військового містечка, отримавши меблі п`ятої категорії, проявив розумну ініціативу, у зв`язку з чим ці меблі можна було в подальшому застосувати в казарменному приміщенні, здійснював роботу щодо облаштування кімнати для зберігання особистих речей змінного складу, брав ініціативу в роботі, у зв`язку з цим він 06.09.2024 року застосував до ОСОБА_3 заохочення у виді подяки усно. Після застосування подяки до ОСОБА_3 06.09.2024 року діями, що вказують на сумлінне ставлення ОСОБА_3 до праці є те, що ОСОБА_3 протирав павутину при вході до роти, окрім цього казав, що бажає брати участь у роботах. Більше він заходів заохочення до ОСОБА_3 не застосовув, рапорта командиру про зарахування ОСОБА_3 до числа тих, хто виправляється, не писав, - у зв`язку з тим, що останній не був розконвойований (зарахований до числа тих, хто виправляється), а тому не залучався до робіт, які проводились за межами охоронюваної зони, оскільки для ОСОБА_3 роботи не було. Пояснити, чому він не подавав рапорта командиру про зарахування ОСОБА_3 до числа тих, хто виправляється, пояснити не зміг. Також пояснив, що обмежень кількості заохочень, які він може застосувати, немає.

Ч. 1, 2 ст. 81 Кримінального кодексу України до осіб, що відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання полягає у звільненні засудженого від подальшого відбування покарання за таких умов: особа відбуває основне покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців; засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; він фактично відбув встановлену в ч.3 ст.81 КК України частину призначеного судом покарання.

Відповідно до абз. а п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» №10 від 26 грудня 1975 р. встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України).

Згідно з ст. 71 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК України) покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців виконується дисциплінарним батальйоном. На засуджених військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, поширюються положення цього Кодексу щодо суспільно корисної праці, соціально-виховної роботи, загальноосвітнього і професійно-технічного навчання, громадського впливу. Із засудженими також проводяться військові навчання. Особи, які відбувають покарання в дисциплінарному батальйоні, виконують обов`язки та користуються правами, встановленими законодавством для військовослужбовців строкової служби Збройних Сил України, з обмеженнями, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 75 КВК України засуджені військовослужбовці залучаються до праці на підприємствах, в установах та організаціях, які належать до сфери управління Міністерства оборони України, у майстернях дисциплінарного батальйону, а також до робіт з інженерного обладнання позицій (районів), будівництва інженерних споруд з метою зміцнення обороноздатності держави, відновлення інфраструктури населених пунктів в умовах особливого періоду, в тому числі воєнного стану чи в бойовій обстановці, а також після їх завершення до закінчення відбудовного періоду, який закінчується в момент офіційного оголошення про це.

Ст. 81 КВК України встановлено, що за сумлінну поведінку і ставлення до праці та військової служби до засуджених військовослужбовців можуть бути застосовані такі заходи заохочення:

подяка;

зняття раніше накладеного дисциплінарного стягнення;

надання одного додаткового короткострокового побачення;

нагородження цінним подарунком або премією в розмірі місячного грошового забезпечення;

зарахування до числа тих, хто виправляється.

Виходячи з досліджених судом доказів, ОСОБА_3 станом на 12 травня 2025 року відбув більше двох третин строку покарання, призначеного вироком, 2/3 за вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 06 березня 2024 року, яким засуджений визнаний винним у вчиненні умисного тяжкого злочину та станом на 12 травня 2025 року відбув 1 (один) рік, 4 (чотири) місяці і 19 (дев`ятнадцять) днів в календарному обчисленні тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Поведінка ОСОБА_3 за час відбування покарання відповідає критерію сумлінної, оскільки ОСОБА_3 за час відбування покарання характеризується, як дисциплінований, ввічливий, такий, що навчається військової справи, готовий до подальшого проходження служби. Окрім цього, ОСОБА_3 за час відбування покарання стягнень не мав.

Натомість відомості про ставлення до праці ОСОБА_3 за час відбування покарання у ІНФОРМАЦІЯ_1 (з 24.12.2023 року по 21.06.2024 року) відсутні, останній заохочень не мав, за час відбування покарання у військовій частині НОМЕР_1 (з 21.06.2024 року по 12.05.2025 року) в період з серпня 2024 року по 06 вересня 2024 року залучався до праці, за що був заохочений подякою усно, в інші періоди до праці не залучався.

При встановлених обставинах, коли сумлінне ставлення до праці ОСОБА_3 мало місце епізодично, а саме в період з серпня 2024 року по 06 вересня 2024 року, коли ОСОБА_3 активно брав участь у суспільно-корисній роботі, в іншому ставлення до праці ОСОБА_3 було пасивним і зводилось до самообслуговування й становить переважну частину відбування покарання ОСОБА_3 , - подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання задоволенню не підлягає, так як не встановлено головної умови прийняття такого рішення, яка має бути доведена при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що під час відбування покарання засуджений ставленням до праці, в формі активної поведінки, спокутував вину за вчинений злочин, чим довів своє виправлення ( ч.2 ст. 81 КК України).

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 12, 81 Кримінального кодексу України, ст. ст. 71, 75, 81 Кримінально-виконавчого кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» №10 від 26 грудня 1975 р., ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд шляхом подачі протягом семи днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя