Номер провадження 1-кп/754/874/25
Справа№754/7635/25
Вирок

Іменем України

19 травня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 16.05.2025 у кримінальному провадженні, яке внесене 31.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001103, щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше жовтня 2024 року, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою пособництва у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його подальшого використання у власних цілях, а саме службового посвідчення працівника правоохоронного органу, що видається Національною поліцією України, в інтернет-мережі знайшов оголошення про допомогу в отриманні даного документа та замовив у невстановленої розслідуванням особи службове посвідчення працівника правоохоронного органу.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не раніше жовтня 2024 року, ОСОБА_3 з метою придбання підробленого посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його подальшого використання у власних цілях, а саме службове посвідчення працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з серійним номером НОМЕР_4, на ім`я ОСОБА_4 , надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження анкетні дані іншої особи, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, дату народження, місце народження, також надав власне фотозображення, для використання їх у підробці офіційного документу, а саме виготовлення службового посвідчення працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з серійним номером НОМЕР_4, на ім`я ОСОБА_4 .

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням дату час та місці, але не раніше жовтня 2024 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виготовила службове посвідчення працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, а саме фонові зображення з лицевого боку бланку посвідчення працівника поліції, нанесені струменевим способом друку, а друковані тексти з лицевого та зворотного боків бланка службового посвідчення, відцифроване зображення особи, зображення елементу у вигляді багатокутника, підпису та відтиску круглої печатки з лицевого боку, а також зображення емблеми НПУ зі зворотного боку бланку посвідчення працівника поліції нанесені способом термодруку, чим виготовила посвідчення працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, серійний номер НОМЕР_4, на ім`я ОСОБА_4 , з метою його подальшого використання ОСОБА_3 .

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не раніше жовтня 2024 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, за грошову винагороду передала ОСОБА_3 підроблене службове посвідчення працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, серійний номер НОМЕР_4, на ім`я ОСОБА_4 , для використання ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_3 , 30.03.2025 приблизно о 17 год. 50 хв. перебуваючи по вул. Космонавта Поповича, 14 в м. Києві, як водій проїжджаючи на автомобілі «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками УПП в м. Києві ДПП та під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівників УПП в м. Києві ДПП, достовірно знаючи, що службове посвідчення працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, серійний номер НОМЕР_4, на ім`я ОСОБА_4 , за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, а саме є підробленим невстановленою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні завідомо підробленого документа, надав їм для перевірки вказане підроблене службове посвідчення працівника Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, тобто використав завідомо підроблений документ

Такими своїми діями ОСОБА_3 учинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його іншою особою, та передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документу.

Згідно заяви від 16.05.2025 обвинувачений ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України, не оспорював встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності за правилами спрощеного провадження. Судом шляхом дослідження відповідної заяви встановлено, що сторони, які обізнані зі своїми правами, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи викладене, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 (пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права з метою використання його іншою особою), ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документу).

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_3 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутні обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать надані матеріали досудового розслідування, ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про обставин вчинення кримінального правопорушення, а також надав дозвіл на спрощений розгляд кримінального провадження. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_3 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_6 уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та вказана в обвинувальному акті.

Суд уважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням викладених обставин, тяжкості вчинених кримінальних проступків, покарання, яке передбачено за вчинені кримінальні проступки, відсутності завданої матеріальної шкоди, особистості обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а також враховуючи позицію самого обвинуваченого, який просить застосувати до нього покарання у виді штрафу, судд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Зокрема, ОСОБА_3 слід призначити за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання в виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн 00 коп., а за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн 00 коп.

Оскільки ОСОБА_3 учинено два кримінальних проступки, покарання слід остаточно визначити виходячи з положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме за сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. 00 коп.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

В рамках кримінального провадження до ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз у сумі 6 494,5 грн., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 174, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України в виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання в виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ст. 26 КВК України він має сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертиз у сумі 6 494 (шість тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн. 50 (п`ятдесят) коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази:

- предмет ззовні схожий на службове посвідчення працівника правоохоронного органу (Департаменту стратегічних розслідувань) на імя « ОСОБА_4 » в шкіряному чохлі чорного кольору із предметом зовні схожим на спеціальний жетон НОМЕР_5 24 предмети ззовні схожі на набої; предмет зовні схожий на пістолет та два магазини до нього; стробоскоп чорного кольору; два номерні знаки із написами « НОМЕР_2 », два номерні знаки із написами « НОМЕР_3 » - знищити;

- автомобіль марки «Шкода» моделі «СуперБ», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору та ключі від вказаного транспортного засобу - повернути власнику ОСОБА_3 .

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, накладені ухвалами слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 01.04.2025 арешт на предмет ззовні схожий на службове посвідчення працівника правоохоронного органу (Департаменту стратегічних розслідувань) на імя « ОСОБА_4 » в шкіряному чохлі чорного кольору із предметом зовні схожим на спеціальний жетон НОМЕР_5 24 предмети ззовні схожі на набої; предмет зовні схожий на пістолет та два магазини до нього; стробоскоп чорного кольору; два номерні знаки із написами « НОМЕР_2 », два номерні знаки із написами « НОМЕР_3 »; та арешт на автомобіль марки «Шкода» моделі «СуперБ», д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору та ключі від вказаного транспортного засобу - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1