Справа № 289/227/25
Номер провадження 1-кп/289/91/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилиповичі Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не має судимості, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2025 року близько 14 години ОСОБА_6 перебував в будинку за місцем свого проживання, де вживав алкогольні напої разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 .

Цього ж дня близько 17 години 30 хвилин у вказаному місці у ході спільного відпочинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт на побутовому підґрунті. Під час вказаного конфлікту ОСОБА_9 почав бити ОСОБА_10 , наносячи йому удари кулаками по обличчю та тулубу, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та крововиливів на голові.

У ході вказаного конфлікту ОСОБА_6 , сприйнявши загрозу свого життя як реальну, намагаючись захиститись від противоправних посягань на своє здоров`я з боку ОСОБА_11 , маючи при цьому можливість відвернути і припинити посягання у іншій спосіб або уникнути противоправних суспільно небезпечних посягань, не оцінивши небезпечності посягання, вважаючи, що у нього виникли підстави до захисту своїх охоронюваних законом прав на життя від суспільно небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_12 , з метою захисту від небезпечного посягання, у вказаний вище день, час та місці, при зазначених вище обставинах, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході даного конфлікту взяв кухонний ніж та наніс ОСОБА_13 один удар ножем в область живота, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної проникаючої в черевну порожнину рани передньої черевної стінки з ушкодженням сальника, яке по своїй категорії відноситься до тяжкого ступеню тяжкості, що є небезпечним для життя в момент його спричинення.

Умисні дії ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, вчинених у разі перевищення меж необхідної оборони.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

06 лютого 2025 року у кримінальному провадженні №0000025 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

З даної угоди вбачається, що обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 124 КК України

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді пробаційного нагляду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та просив суд затвердити вказану угоду з потерпілим, призначивши узгоджену йому міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий також просив суд затвердити дану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому його дії кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, за вчинення якого останньому належить призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді пробаційного нагляду.

Цивільний позов потерпілим не заявлено. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000025 по обвинуваченню ОСОБА_4 угоду про примирення від 06 лютого 2025 року, укладену між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме ніж з рукояткою білого кольору, футболку чорного кольору з написом «Tommy» з пошкодженнями тканини (діркою) в області живота, змив з футболки, кофту у клітинку біло-синього кольору та светр зеленого кольору, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирської апеляційного суду через Радомишльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1