УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

19 травня 2025 рокуСправа № 495/11288/24
Номер провадження 1-кс/495/986/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 10.02.2025 у кримінальному провадженні № 0001119 від 26.07.2024,

встановив:

16.05.2025 до суду надійшла скарга на постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 10.02.2025 у кримінальному провадженні № 0001119 від 26.07.2024, якою ОСОБА_3 відмовлено у визнанні його потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Скарга мотивована тим, що на примусовому виконанні органу ДВС перебуває судове рішення у цивільній справі № 495/7219/19. Вказаним судовим рішенням Кароліно-Бугазьку сільську раду Білгород Дністровського району Одеської області зобов`язано розглянути на найближчій сесії заяви ОСОБА_3 про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва площею 0,0159 га, розташованої за адресою: земельна ділянка АДРЕСА_1 . Судове рішення, яке набрало законної сили, залишається невиконаним.

За заявою ОСОБА_3 26.07.2024 внесено відомості в ЄРДР за № 0001119 з ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, як умисне невиконання рішення суду.

Постанову слідчого ОСОБА_4 від 10.02.2025 у кримінальному провадженні № 0001119 від 26.07.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні скаржник вважає протиправною, оскільки слідчий безпідставно дійшов висновку про відсутність завданої матеріальної та моральної шкоди заявнику; доводи слідчого про відсутність повідомлень від органу ДВС щодо невиконання судового рішення у справі із участю ОСОБА_5 є також безпідставними.

Отже, довготривалим умисним невиконанням судового рішення у цивільній справі Кароліно-Бугазькою сільською радою ОСОБА_3 завдано майнову, моральну шкоду, що вказує на його статус потерпілого у цьому кримінальному провадженні, тому він просить скасувати постанову слідчого від 10.0.22025 про відмову у визнанні потерпілим; визнати дії слідчого ОСОБА_4 протиправними; здійснити судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів скаржника як потерпілого від кримінального злочину; зобов`язати слідчого ОСОБА_4 залучити ОСОБА_3 до кримінального провадження у якості потерпілого.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав мотиви та вимоги скарги.

Слідчий у судове засідання не прибув, що не перешкоджає судовому розгляду.

При вирішенні скарги по суті, суд керується таким.

Відповідно до статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (частина третя статті 55 КПК України).

Частиною п`ятою статті 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно із частиною першою статті 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до частини першої статті 55 КПК України фізична особа набуває процесуального становища потерпілої у кримінальному провадженні за умови заподіяння їй кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди.

Отже, виходячи з вимог статті 55 КПК України, права та обов`язки потерпілої виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження у відповідному процесуальному становищі, якщо тільки слідчим або прокурором не винесено вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних і достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди.

У кримінальному провадженні № 0001119 від 26.07.2024, відомості щодо якого в ЄРДР внесено за заявою ОСОБА_3 , здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, як умисне невиконання рішення суду у цивільній справі № 495/7219/19 із зобов`язальною частиною.

Досліджені матеріали кримінального провадження не містять документів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 отримав моральну, фізичну або майнову шкоду.

ОСОБА_3 у скарзі та у судовому засіданні констатує невиконання судового рішення, однак в межах цього кримінального провадження вимог про стягнення моральної або майнової шкоди не заявив.

Вказані обставини також покладено в основу оскарженої постанови слідчого від 10.02.2025 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001119 від 26.07.2024.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 220 КПК про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Враховуючи, що в наданих слідчим матеріалах кримінального провадження № 0001119 від 26.07.2024 міститься вмотивована постанова слідчого ОСОБА_4 від 10.02.2025 про відмову у визнанні потерпілим скаржника в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги у цій частині.

Водночас, у даному випадку органу досудового розслідування необхідно звернути увагу, що наявність або відсутність у кримінальному провадженні потерпілої фізичної особи не може вливати на ефективність виконання завдань кримінального провадження, таких як захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Конституція України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Ці положення також відображені у статтях 1, 11 Закону України «Про судоустрій України», із уточненням по колу осіб, а саме: судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Щодо встановлення судового контролю.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України зазначено, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У межах розгляду скарги встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває; доказів на підтвердження обставин про завдання фізичній особі кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди не виявлено.

Відтак, підстав для встановлення судового контролю на підставі заявленої скарги не знаходжу.

Щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим.

Відповідно до положень глави 19 КПК України, усі питання, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, вирішує слідчий в провадженні якого таке знаходиться та/або процесуальний прокурор.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Враховуючи положення статей 26, 55, 60, 220 рішення щодо учасників кримінального провадження віднесено до дискреції слідчого, при цьому слідчий суддя не уповноважений на зобов`язання слідчого вчинити конкретну дію або прийняти конкретне рішення.

Керуючись наведеним уцілому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

Керуючись статтями 55, 60, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

відмовити у задоволенні скарги на постанову слідчого ОСОБА_4 СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 10.02.2025 у кримінальному провадженні № 0001119 від 26.07.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 13:00 20.05.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1