УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000701 від 11.06.2025, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701, відомості про яке 11.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

15.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук у приміщені, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 13 Pro Max, с/н НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із номерами мобільних телефонів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; паспорт російської федерації на ім`я ОСОБА_4 від 06.04.2015 № НОМЕР_6 ; паспорт російської федерації для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 від 17.03.2022 НОМЕР_7.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, прокурор просив накласти арешт на вилучене майно.

Учасники у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялися належним чином.

Від прокурора надійшла заява, в якій він просив долучити до матеріалів справи копію протоколу огляду вилученого майна та здійснювати розгляд без його участі.

Від представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора в частині накладенні арешту на мобільний телефон та здійснювати розгляд без його участі

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701, відомості про яке 11.06.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

15.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва проведено обшук у приміщені, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон Iphone 13 Pro Max, с/н НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із номерами мобільних телефонів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ; паспорт російської федерації на ім`я ОСОБА_4 від 06.04.2015 № НОМЕР_6 ; паспорт російської федерації для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 від 17.03.2022 НОМЕР_7.

15.07.2025 слідчим винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дане клопотання направлене засобами поштового зв`язку 16.07.2025, а отже прокурором не пропущено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене майно, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 15.07.2025 під час проведення обшуку за адресою:

АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон Iphone 13 Pro Max, с/н НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 із номерами мобільних телефонів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 ;

- паспорт російської федерації на ім`я ОСОБА_4 від 06.04.2015 № НОМЕР_6 ;

- паспорт російської федерації для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 від 17.03.2022 НОМЕР_7.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1