Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4297/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/348/25
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 квітня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 червня 2025 року без визначення розміру застави,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України.

24 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира було задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 до 26.06.2025 року (включно) без визначення розміру застави.

Слідчий суддя вважав наявними підстави для продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки з урахуванням обставин кримінального провадження, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення підозрюваним дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню, що також може завдати непоправної шкоди виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Крім того, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також підстави вважати, що такий вчинено під час дії воєнного стану, слідчий суддя, продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, вважав за можливе не визначати розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що вказане рішення ухвалено з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Зазначає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного слід було б застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а позбавлення можливості внесення застави жодним чином не вмотивоване.

Посилається на те, що судом та стороною обвинувачення не наведено жодного доводу, який би був підкріплений належними та допустимими доказами з приводу можливих ризиків подальшої протиправної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 ..

Стверджує, що незважаючи на активну співпрацю підзахисного із органом досудового розслідування (надання доступу до закритих даних мобільних телефонів, детальні показання при допиті та огляді речових доказів) сторона обвинувачення не застосувала жодних заохочувальних норм до останнього, позбавивши його волі, можливості спілкування із друзями та рідними, навчатися у гідних умовах.

Вважає, що суд у даному випадку повинен застосовувати саме передачу неповнолітнього під нагляд батьків, опікунів, піклувальників, адміністрації дитячої установи, як найбільш ефективний запобіжний захід, який може бути застосований до неповнолітнього.

Зазначає, що судом не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, задовільно характеризується за місцем проживання. Доходи від заробітків батьків є незначними, а тому розмір застави для них є непомірним.

Батьки здатні вплинути на належну поведінку його підзахисного.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, підозрюваного, законного представника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У провадженні СВ УСБУ в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження №0000038 від 28.02.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України.

28.02.2025 о 13 год. 01 хв. у даному кримінальному провадженні на підставі п.1 ч.1 ст.208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

28.02.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.03.2025 підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяця, тобто до 28.04.2025, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира №296/4296/25 від 24.04.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000038 від 28.02.2025 за підозрою ОСОБА_7 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 28.06.2025.

24.04.2025 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.06.2025 без визначення розміру застави.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України.

Слідчий суддя також достатньо обґрунтував свої висновки про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи специфіку та обставини вчиненого кримінального правопорушення, стадію досудового розслідування.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14, ч.2 ст.258 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжкого злочину, вчинений в умовах воєнного стану, вчинений за попередньою змовою групою осіб, пов`язаного у готуванні до терористичного акту, тобто вчиненню вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також, апеляційний суд приймає до уваги те, що відповідно до психолого педагогічної характеристики стрілецького ліцею Старосілецької сільської ради Житомирської області, ОСОБА_10 має холеричний характер, відчуває потяг до нових вражень, самовпевнений, імпульсивний, оцінює себе неадекватно. За характером різкий, емоційний, нестримний, схильний до обману. До чужої думки не прислухається, має своє власне бачення, робить все по своєму. Потребує постійного контролю, зокрема за поведінкою зі сторони батьків. Мати впливу на поведінку та навчання не має.

За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими та законними висновки слідчого судді про наявність достатніх підстав, згідно вимог ст. 194 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема про можливість передачі під нагляд батьків, як зазначено в апеляційній скарзі захисника.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі підозрюваного. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також, колегія суддів зважає і на те, що на даний час в Україні введено воєнний стан, що також є відповідним ризиком, який з врахуванням даних про особу обвинуваченого, характером злочинів у яких він обвинувачується додатково свідчить про правильність висновків суду, оскільки ОСОБА_7 не є особою призовного віку, що дає йому змогу безперешкодно перетнути державний кордон.

Доводи сторони захисту про те, що до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, що підозрюваний має постійне місце проживання, задовільно характеризується, співпрацює зі слідством не є переконливим аргументом для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки це не стримало його від протиправної поведінки, відповідно до підозри.

Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та неможливості на даний час у застосуванні менш суворого запобіжного заходу.

Разом з тим, доводи захисника щодо необґрунтованого не визначення слідчим суддею розміру застави заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Вказана ухвала не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відповідно до ч.7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже застава, яка визначена при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє на весь строк застосування такого запобіжного заходу, в тому числі і при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підозрюваний чи інша особа, в будь-який момент дії запобіжного заходу, вправі внести заставу і з цього часу рахується такою, що перебуває під заставою.

За таких обставин слідчий суддя розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою не вправі погіршувати правового становища підозрюваного, а може лише продовжити його дію чи відмовити у задоволенні клопотання, в разі недоведеності стороною обвинувачення наявності для цього підстав.

Ні слідчий суддя ні суд апеляційної інстанції не вправі ставити під сумнів законність прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Рішення про погіршення правового становища підозрюваного, покладення додаткових обов`язків, зміну запобіжного заходу на більш суворий слідчий суддя вправі прийняти лише у порядку та на підставі ст. 200 КПК України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів визначає підозрюваному заставу, в передбаченому ч.5 ст. 194 КПК України розмірі - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка була визначена за ухвалою слідчого судді від 01.03.2025 р., що набрала законної сили.

За таких обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині відмови суду у визначенні застави, з постановленням нової ухвали про визначення розміру застави та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, зважаючи на серйозність підозри, характер та суспільну небезпеку кримінального правопорушення апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 квітня 2025 року якою задоволено клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 скасувати в частині відмови суду у визначенні застави ОСОБА_7 .

В цій частині постановити нову ухвалу, якою визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали на відповідний депозитний рахунок (Одержувач коштів: Житомирський апеляційний суд, код отримувача (код за ЄДРПОУ):42261525, Банк отримувача: ДКСУ у м. Києві, Код банку отримувача (МФО):820172; Рахунок отримувача: UA 0085932).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі внесення застави наступні обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2)не відлучатися за межі с. Садове, Житомирського району, Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання;

4)утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000038 від 28.02.2025, коло яких має визначити та повідомити підозрюваному слідчий, прокурор у кримінальному провадженні;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, внесені кошти звертаються в дохід держави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити до 26.06.2025 року.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: