Єдиний унікальний номер судової справи 201/5004/25
Номер провадження 1-кс/201/1899/2025
СОБОРНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження № 0004219, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

встановив:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом 2 управління ( з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004219 від 31 жовтня 2023 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України за наступних обставин.

Так, у громадянина України ОСОБА_6 , обізнаного про факт ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу вказаної держави, невизнання РФ поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані її території, виник умисел на співпрацю з представниками держави агресора.

Під час окупації м. Донецька Донецької області країною-агресором, більш точний час не встановлено, але точно не пізніше кінця березня 2022 року, громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Донецької області, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, надав добровільну згоду та обійняв посаду так званого «Голови Державного комітету по екологічній політиці та природним ресурсам при Голові Донецької Народної Республіки», створеної на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією Російської Федерації.

Вказану посаду ОСОБА_6 обіймав до 07.10.2024 та був звільнений з неї Указом так званого «Голови Донецької Народної Республіки» за № 479 від 07.10.2024.

Отже, громадянин України ОСОБА_6 , перебуваючи на вказаній посаді, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в органі влади російської федерації, а саме у так званому «Державному комітеті по екологічній політиці та природним ресурсам при Голові Донецької Народної Республіки» в будівлі, розташованій за адресою: проспект Миру, 2Б, м. Донецьк.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повідомлення про підозру та повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №66 (7991) від 29 березня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора 28 березня 2025 року опубліковано повідомлення про підозру та повістку про виклик особи останнього на 11 годину 00 хвилин 03, 04 та 05 квітня 2025 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0004219, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України ОСОБА_6 , у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

28 березня 2025 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим за погодженням із прокурором складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, опубліковано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, крім того, повідомлення про підозру вручено ОСОБА_4 .

Таким чином, 28 березня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території.

Постановою слідчого від 09 квітня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Слідчий за погодженням із прокурором, за наявності обґрунтованої підозри та передбачених п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, клопочить перед слідчим суддею про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, так як підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій територій та оголошений в міжнародний розшук.

Так, в обґрунтування своїх доводів слідчий за погодженням із прокурором посилається на наявність передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду, про що свідчать такі обставини, як:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, в якому він підозрюється (санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої);

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- неприбуття на виклик до слідчого та прокурора та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибути, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування;

- спосіб вчинення злочину, пов`язаного з колабораційною діяльністю під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходження на тимчасово окупованій території, співпраця з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, продовжує співпрацювати з окупаційною владою, добровільно обраний до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєне ним кримінальне правопорушення, що надає йому можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України та унеможливлює реальне відбування покарання, яке може бути призначене останньому у разі його засудження за цей злочин.

Підсумовуючи викладене у клопотанні слідчий за погодженням із прокурором, із посиланням на положення ч. 6 ст. 176, абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, просив обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з підстав, викладених у клопотанні.

Крім того, зазначив, що слідчим відразу після складання та затвердження прокурором повідомлення по підозру були вжиті заходи щодо її публікації в засобах масової інформації, однак повідомлення по підозру в газеті «Урядовий кур`єр» було опубліковано 29 березня 2025 року.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засідання заперечував проти клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підзахисного ОСОБА_6 та просив залишити клопотання без задоволення, оскільки відсутні підстави для розгляду клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України у зв`язку із не доведенням стороною обвинувачення наявності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України. Крім того, вказав що повідомлення про підозру, заявлені прокурором ризики є не обґрунтованими, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини і на презумпцію невинуватості.

24.02.2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-IX Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затверджено зазначений Указ.

Таким чином, розгляд клопотання здійснюється за місцем знаходження органу досудового розслідування.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

3 матеріалів клопотання встановлено, що 31 жовтня 2023 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004219 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

28 березня 2025 року стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим за погодженням прокурора з дотриманням вимог ст. ст. 171, 135, 278 КПК України, у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28 березня 2025 року та в газеті «Урядовий кур`єр» №66 (7991) від 29 березня 2025 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у добровільному зайняті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Таким чином, 28 березня 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Постановою слідчого від 09 квітня 2025 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у витягу з Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0004219 від 31 жовтня 2023 року, у повідомленні про виявлення кримінального правопорушення за підписом заступника начальника ГВ ЗНД начальника 6 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, у рапорті оперуповноваженого 6 відділу ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, у інформації про особу на ім`я ОСОБА_6 з Державної міграційної служби України, у протоколі огляду від 18.09.2024 року, у протоколі огляду від 18.09.2024 року, у протоколі огляду від 26.09.2024 року, у протоколі огляду від 27.09.2024 року, у висновку експерта №73 від 24.01.2025 року за експертною спеціальністю «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності».

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу с наявність ризиків. які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики можливих спроб підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування або суду а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, реєстрація місця проживання підозрюваного у м. Донецьку Донецької області.

Цей ризик підтверджується і тим, що ОСОБА_6 жодного разу не прибув на виклик до слідчого, прокурора і не повідомив про причини та неможливість свого прибуття, у зв`язку із чим, був оголошений у регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук, що є тими обставинами, які вже фактично вказують на переховування підозрюваного від органу досудового розслідування.

Отже, наведені обставини у сукупності із суворістю покарання дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може переховуватися від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя погоджується із обґрунтуванням та доводами прокурора щодо існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 на теперішній час знаходиться на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, підозрюється у виконанні функцій незаконного органу влади на тимчасово окупованій території, що може свідчити про намір підозрюваного продовжити інкримінований злочин.

Вказані обставини, у своїй сукупності, фактично підтверджують ризик можливих спроб підозрюваного продовжити інкримінований злочин або ж вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Діставшись висновку про наявність існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання, недоведеності ризиків та неможливості розгляду клопотання слідчого за погодженням з прокурором в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України є непереконливими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, зважає на вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країні, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою відносно підозрюваного.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 197 КПК України, встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_5 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором Лівобережної окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0004219, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 16 годині 45 хвилин 05 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1