ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1392/25 Справа № 210/462/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2025 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

Начальник ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» звернувся до суду першої інстанції з поданням про застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного покарання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2025 року задоволено подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» та звільнено умовно-достроково від відбування покарання ОСОБА_6 на невідбутий строк 10 місяців 29 днів позбавлення волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що під час прийняття оскаржуваного рішення не були враховані всі обставини в сукупності та зокрема те, що засуджений не став на шлях виправлення, оскільки його поведінка за увесь час відбування покарання не завжди була сумлінною, а відбутий ним строк покарання хоча формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте у даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого; висновок про можливість застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватись на аналізі даних про поведінку засудженого за увесь час відбування покарання, в тому числі й на даних, що характеризують тяжкість вчинених злочинів і особу засудженого в цілому. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання установи виконання покарання про застосування до ОСОБА_6 положень ст. 81 КК України відмовити.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення за таких підстав.

Ст. 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до правових позиції Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Саме по собі фактичне відбуття частини покарання, автоматично не зобов`язує суд звільнити особу умовно-достроково від покарання. Розглядаючи подання про умовно-дострокове звільнення, суд був зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за увесь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

На думку колегії суддів, суд дотримався вказаних вимог закону та ретельно перевірив усі дані щодо особи засудженого, а також відомості щодо його поведінки, на що прокурор звернув увагу в апеляційній скарзі.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дніпровського апеляційного суду від 04.10.2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч.ч. 1, 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Таким чином, початок строку відбування покарання 17.11.2022 року, кінець строку 17.01.2026 року.

Згідно характеристики за час відбування покарання в ДУ «КВП (№ 80)» засуджений ОСОБА_6 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання та розпорядку дня, має два заохочення, працевлаштований на контрагентському об`єктів ТОВ «КВТЗ», залучається до робіт з благоустрою території. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. Бере участь у реалізації програм диференційнованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», приймає участь у виховних заходах. Підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень.

Поряд з виключно позитивними відомостями щодо особи засудженого та його поведінки за весь час відбування покарання, відсутність стягнень та наявність 2 заохочешь, колегія суддів переконана, що ОСОБА_6 дійсно довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що засуджений ОСОБА_6 не відшкодував процесуальні витрати за вироком суду безпідставними, адже до виправної установи не надходили виконавчі листи, що підтверджується матеріалами, наданими комісією КВК № 80 до суду першої інстанції.

Посилання на те, що засуджений лише почав працювати осінню 2024 року є безпідставними, адже наявні в справі відомості підтверджують, що ОСОБА_6 дійсно працює, і з огляду на режим утримання, за відсутності роботи, останній не може ініціювати влаштування на офіційну роботу.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, висновок суду про те, що засуджений став на шлях виправлення ґрунтується на сукупності різних обставин, які вказують на певні позитивні зміни, які відбуваються в особистості засудженого та свідчать про те, що він істотно знизив ризик повторного вчинення правопорушення, перестав бути суспільно небезпечним та схвалює правові норми і підкоряється їм, тому що внутрішньо приймає їх зміст.

Якщо засуджений усвідомлює, що перед ним відкрита перспектива дострокового звільнення від відбування покарання і це залежить від нього самого, то можливість такого звільнення стимулює його прагнення до бездоганної поведінки і виправлення та є передумовою повернення до законослухняного життя.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення та зміни/скасування рішення суду першої інстанції, тож вказане рішення слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, ст. 81 КК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2025 року, якою задоволено подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія № 80» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 залишити без змін.

Судді: