печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Київ Слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюророзлідувань, розташованого у м.Києві від 30.05.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000853 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюророзлідувань, розташованого у м.Києві від 30.05.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000853. Скарга обґрунтована тим, що в провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000853 від 18.10.2024, відомості про яке внесені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2024, за моєю заявою від 09.07.2024 про вчинення працівниками УПП у м. Києві кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. 21.05.2025 прокурором відділу Київської міської прокуратури постанову слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження було скасовано, а скаргу в частині визнання мене потерпілим у кримінальному провадженні та наданні можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 21.05.2025 було направлено для розгляду слідчому. 10.07.2025 на мою адресу надійшло поштове відправлення, а саме - копія постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_5 від 30.05.2025 про відмову у визнанні мене потерпілим у кримінальному провадженні № 0000853 від 18.10.2024. Причиної такої відмови стало те що слідчий вважає мою скаргу такою, яка не містить належного обгрунтування спричинення діями працівників поліції моральної, фізичної або майнової шкоди. Разом з тим слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не враховано викладених у заяві фактів, отже оскаржувана постанова слідчого є необґрунтованою, не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону України, які регулюють правовий статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначають, з якого часу особа набуває права й обов`язки потерпілого, а також не містить жодного посилання на конкретні обставини, що послугували достатньою підставою для висновку про необгрунтованість заподіяння мені якої-небудь шкоди кримінальним правопорушенням, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі. Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання. Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає наступне. Відповідно до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000853 від 18.10.2024, відомості про яке внесені на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2024, за моєю заявою від 09.07.2024 про вчинення працівниками УПП у м. Києві кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Слідчому було подано заяву ОСОБА_3 про залучення його як потерпілога до кримінального провадження №0000853 від 18.10.2024 30.05.2025 слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві винесено постанову про відмову у залученні ОСОБА_3 у якості потерпілої. Підставою відмови слідчий зазначає те, що слідчий вважає мою скаргу такою, яка не містить належного обгрунтування спричинення діями працівників поліції моральної, фізичної або майнової шкоди. Відповідно до ч.1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Отже, особа визнається потерпілою автоматично з моменту подання заяви про визнання її потерпілою. Натомість, у разі невизнання особи потерпілою слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Слідчий суддя погоджується оскаржуваною постановою слідчого та не вбачає підстав для її скасування, оскільки постанова слідчого є мотивованою, слідчим зазначено, з яких мотивів він дійшов висновку про відмову у визнанні потерпілим. При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачений частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України). Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 221, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, - УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюророзлідувань, розташованого у м.Києві від 30.05.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000853 - відмовити. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Слідчий суддя ОСОБА_1