Справа: № 148/1412/25
Провадження №1-кс/148/304/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником адвокатом ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за участю сторін: представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 , яка подана представником адвокатом ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка мотивована тим, що 29.05.2025 ОСОБА_3 , подав заяву про вчинення злочину до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницької області, відповідно до якої, скаржник є інвалідом І «Б» групи, потребує постійної сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №340952. Постійний догляд за ним здійснював його син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актом №7 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 20.05.2025 та свідоцтвом про народження сина. Наведені вище обставини, давали підстави ОСОБА_5 для відстрочки відповідно до п.9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із чим він подав до ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідну заяву та підтвердні документи на відстрочку. У подальшому, 28.05.2025 син скаржника пішов до ІНФОРМАЦІЯ_2 за отриманою повісткою для уточнення даних, і там, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 його незаконно затримали та помістили до приміщення колишнього дитячого відділення Тульчинської ЦРЛ, де незаконно тримали поза його волі, не допускавши до нього ні скаржника, ні дружину, ні адвоката.

Незважаючи на те, що ОСОБА_5 подав всі необхідні документи на відстрочку, йому в усній формі повідомили, що у наданні відстрочки відмовлено, через те, що в акті міської ради відсутній підпис працівника ТЦК ОСОБА_6 , однак жодної письмової відмови не навали. Скаржник зазначає, що його син відмовлявся від мобілізації, у зв`язку із необхідністю здійснювати за ним догляду, однак всі його заяви ігнорувались, і його силою продовжували утримувати. У подальшому, 29.05.2025 о 05:00 год. ранку сина скаржника повезли в невідомому напрямку, тому останній вважає, що ОСОБА_5 утримували та фактично позбавили волі, незаконно, оскільки, він мав всі підстави для надання йому відстрочки відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», проте, зловживаючи службовим становищем, начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 його право залишене поза увагою, що призвело до того, що скаржник позбавлений доглядальника і залишився в безпорадному стані один без допомоги та догляду.

Заяву було прийнято, що підтверджується талоном-повідомленням, проте жодних дій, спрямованих на внесення наданих ОСОБА_3 відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося.

Не зважаючи на вимоги закону, всупереч ст. 214 КПК України, слідчим СВ Тульчинського РВП, допущено бездіяльність, тому скаржник вважає, що відомості, викладені в заяві повинні негайно, але не пізніше 24 години після подання заяви бути внесені до ЄРДР.

На підставі вищевикладеного, скаржник просить зобов`язати слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області невідкладно внести відомості про вчинення злочину, які мають ознаки складу злочину передбаченого ч. 5 ст. 426-1 та 146 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 .

Скаржник у судове засідання не з`явився.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила задовольнити дану скаргу та зобов`язати слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницької області, внести відомості до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 від 29.05.2025 та розпочати розслідування, оскільки син скаржника мав право на відстрочку, а його незаконно затримали, утримували та мобілізували.

Представник Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, причини неявки суду не надав.

Дослідивши скаргу та додані матеріали, матеріали перевірки по заяві скаржника, слідчий суддя встановив таке.

Згідно талону-повідомлення Єдиного обліку № 6801, заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію, прийнято і зареєстровано 29.05.2025 (а.с. 8).

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищий Спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.

Кожен, чиї права та свободи, викладені у «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, що діяли як офіційні особи (Рекомендація Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Державам-членам СЕ, прийнята Комітетом Міністрів 12.05.2004).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права, що визначено у рішенні ЄСПЛ «Chahal v. the UK», n. 145.

Крім того, у рішенні ЄСПЛ від 13.12.2012 «SouzaRibeiro v. France» визначено, що особлива увага має приділятися забезпеченню оперативності вирішення питань, порушених при зверненні до засобу юридичного захисту, оскільки не виключено те, що надмірна тривалість такої процедури може позначитися на адекватності такого засобу.

У відповідності до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 340952 від 28.03.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має першу групу «Б» інвалідності, потребує постійного сторонньої допомоги (а.с. 9).

Актом № 7 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 20.05.2025, підтверджується те, що постійний догляд за батьком ОСОБА_3 здійснює його син ОСОБА_5 (а.с. 11).

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування, не дотримано вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, а саме, що слідчий, дізнавач невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування, оскільки заява ОСОБА_5 від 29.05.2025, про вчинення кримінального правопорушення, яка зареєстрована відділом поліції за № 6801 від 29.05.2025, у визначений КПК України строк, який сплив 30.05.2025 не внесено, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення даної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 216, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно заяви ОСОБА_3 за №6801 від 29.05.2025.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.06.2025.

Слідчий суддя: