ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, надані матеріали справи у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000165 від 11.05.2025 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене керівником Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задоволено.

Застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Українию, уродженця м. Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, студента 3 курсу економічного факультету Чернівецького національного університету, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 15 год 53 хв. 09 липня 2025 року, включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Обрати відносно його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

ЄУНСС: 713/1463/25 Слідчий суддя: ОСОБА_10

Номер провадження: 11-сс/822/138/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що районний суд не перевіривши клопотання слідчого в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належним чином не мотивувавши своє рішення, зазначив в ухвалі про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що окрім того, що ОСОБА_6 оголошено підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яка на думку сторони захисту є необґрунтованою, більше ніяких доказів щодо можливого порушення забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків, суду надані не були, які вищезазначені, а тому суд при розгляді клопотання повинен був врахувати всі викладені в ході розгляду клопотання доводи та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Зазначає, що районним судом не було взято до уваги, не витребувано в судове засідання та не досліджено дані, що характеризують особу його підзахисного, зокрема те, що останній раніше не судимий, є студентом ЧНУ та навчається на економічному факультеті, по місцю навчання та проживання характеризується виключно з позитивної сторони, його молодий вік.

Стверджує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування альтернативного запобіжного заходу, тобто визначити ОСОБА_6 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, посилаючись на обставини в ній зазначені, прокурора ОСОБА_11 , який просив ухвалу районного суду, як законну залишити без змін, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану без задоволення, дослідивши матеріали провадження, вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , включаючи наявні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органи досудового слідства підозрюють ОСОБА_6 , у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 (восьми) років, а в матеріалах справи є достатньо доказів для його обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При цьому з оскаржуваної ухвали судовою колегією апеляційного суду було встановлено, що слідчий суддя дослідив клопотання слідчого, погоджене керівником прокуратури, і матеріали, які його обґрунтовують, врахував рівень обґрунтованості підозри, доведеність існування ризиків, обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо ОСОБА_6 , обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, під час подальшого досудового розслідування.

Із врахуванням вищенаведеного, та вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя виніс законне та обґрунтоване рішення, обравши ОСОБА_6 , саме такий запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

А тому, на думку колегії суддів, необґрунтованими є посилання апелянта на те, що ухвала слідчого судді є незаконною.

Що стосується ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених в клопотанні слідчого, то колегія суддів вважає, що їх наявність доведена матеріалами кримінального провадження.

Також колегією суддів береться до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, зокрема, вік підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, стан його здоров`я, відсутність будь яких фізичних чи психічних вад.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість кримінально караного діяння у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення, покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту їх не спростовують та жодним доказом в судовому засіданні апеляційної інстанції не підтверджуються.

Із урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що слідчим суддею було вірно враховано усі ці обставини і вірно зроблено висновок про наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та санкцію інкримінованої статті, відсутність альтернативної міри покарання за учинення даного злочину, відсутність стійких соціально-стримуючих факторів); знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час органом досудового розслідування не встановлено та не вилучено всіх можливих знарядь та засобів вчинення злочину; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та потерпілого ОСОБА_24 ; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час досудове розслідування лише розпочато, не проведено всіх запланованих слідчих та процесуальних дій, зокрема не допитано всіх свідків, потерпілого та не проведені всі експертні дослідження.

Твердження апелянта про те, що висновки суду першої інстанції, які викладені судом у рішенні, не відповідають обставинам справи і що наведенні слідчим у клопотанні ризики є надуманими, не беруться судом до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеним і наданими матеріалами провадження.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що ризиком, у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Тобто, доведеність ризиків не передбачає фактичне вчинення конкретних дій особою, спрямованих на створення перешкод у кримінальному провадженні, оскільки оцінці підлягає наявність вірогідності вчинення таких дій.

Наведені вище докази, на думку колегії суддів, свідчать про те, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України та зазначених у клопотанні слідчого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, судова колегія апеляційного суду погоджується з доводами захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 щодо можливості визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК України.

Так, відповідно до позиції ЄСПЛ, суд зобов`язаний перевірити можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

При цьому на користь альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів свідчать відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, навчання, усталений спосіб життя, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (Справа Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є тримання особи під вартою до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого (альтернативного) запобіжного заходу.

Беручи до уваги вищевказані обставини, вік підозрюваного, спосіб його життя, його майнове та соціальне становище, стан його здоров`я, відсутність судимостей, позитивну характеристику, наявність постійного місця проживання, колегія судів вважає, що обрання в даному конкретному випадку тримання під вартою без визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, є занадто суворим запобіжним заходом, що розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України та є непомірно великою мірою.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається, зокрема, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Беручи до уваги обставини даного кримінального провадження, майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання та навчання, за яким характеризується позитивно, його молодий вік, з урахуванням встановлених ризиків, апеляційний суд вважає, що розмір застави слід визначити в межах, передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, у сукупності з покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який відповідає вимогам міжнародного та національного законодавства та зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді відповідно до положень ст.ст. 407, 409, 413 КПК України скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 413, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2025 року, якою клопотання слідчого, погоджене керівником прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задоволено та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 15 год 53 хв. 09 липня 2025 року, включно, без визначення розміру застави, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене керівником Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, студента 3 курсу економічного факультету Чернівецького національного університету, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» на строк до 15 год 53 хв. 09 липня 2025 року, включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, визначити запобіжний захід у вигляді застави в межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, яка може бути внесена, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду (рахунок отримувача: UA0082901; банк отримувача: ДКСУ у м. Київ; МФО 820172; код ЄДРПО 42255464).

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- прибувати до уповноваженого у кримінальному провадженні слідчого, прокурора чи суду з встановленою періодичністю;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі потерпілим, свідками, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 15 год 53 хв. 09 липня 2025 року, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій особі Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Чернівецький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення особи з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3