Справа №760/6555/22 1-кп/760/1332/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м. Києві в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia), відомості про яке внесені до ЄРДР 14.04.2021 за №0000088 за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина РФ, освіта вища, останнє місце реєстрації та проживання не відомо, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 17.06.2014 року ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб, які входили до складу НЗФ «Батальйон «Зоря», із застосуванням вогнепальної зброї, створюючи небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту та міжнародного ускладнення, а також з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій органами державної влади України, захопив в якості заручника старшого лейтенанта ЗСУ ОСОБА_10 , тобто вчинив терористичний акт, за наступних обставин.

У березні 2014 року, перебуваючи на території Луганської області, ОСОБА_12 й інші невстановлені особи, керуючись мотивом особистого несприйняття державної влади в Україні, створили терористичну організацію, що з березня 2014 року діє на території Луганської області, чим створює небезпеку нормальній життєдіяльності суспільства, дестабілізує економічну та соціально-політичну сферу життя, порушує нормальне функціонування соціальних, економічних інститутів, породжує обстановку незахищеності населення вказаного регіону тощо. При цьому, у вказаний період часу ОСОБА_12 та інші невстановлені особи погодили між собою єдиний план злочинної діяльності, в якому розподілили функції кожного з них та визначили дії, які кожен мав вчинити для досягнення цього плану.

При цьому, завданням вищевказаної терористичної організації відповідно до злочинного задуму ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, які сумісно її створили, стало застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів, викрадення та вбивства громадян, а також інших необхідних злочинних дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяння значної майнової шкоди і настання інших тяжких наслідків з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, шляхом закликів до введення військ РФ на територію Луганської області, міжнародного ускладнення, дестабілізації суспільно-політичної обстановки в регіоні та з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також привернення уваги громадськості до політичних поглядів терористів, відповідно до яких державна влада в Україні є нелегітимною.

Разом з тим, кінцевою метою створення та діяльності вищезазначеної терористичної організації, відповідно до злочинного плану ОСОБА_12 та інших невстановлених осіб, була насильницька зміна існуючого конституційного ладу та зміна меж території або державного кордону України шляхом незаконного створення державного утворення в межах Луганської області, так званої «Луганської народної республіки».

В той же час ОСОБА_12 на виконання своїх функцій організатора згідно плану залучив до діяльності терористичної організації значну кількість осіб, в т.ч. громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , громадян РФ ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб з числа радикально налаштованих, зокрема колишніх військовослужбовців, співробітників правоохоронних органів, представників іноземних громадських організацій тощо, на що отримав від них згоду. ОСОБА_12 особисто довів план злочинної діяльності та визначив функції цих осіб, спрямовані на досягнення даного плану, про що повідомив іншим співучасникам вчинення цього та інших злочинів.

При цьому, стійка внутрішня ієрархія терористичної організації та розподіл функцій між її членами передбачали чіткий розподіл обов`язків окремих груп та структурних підрозділів, їх керівників та учасників, для досягнення єдиного злочинного умислу.

Усвідомлюючи, що «Луганська народна республіка» є терористичною організацією, метою якої є вчинення тероризму, застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, ОСОБА_11 , відповідно до єдиного плану злочинної діяльності терористичної організації, застосовував зброю, вчиняв вибухи, тобто дії, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини з метою залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, а також з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій органами державної влади України.

Також ОСОБА_11 вступив до «Батальйону «Зоря» терористичної організації «Луганська народна республіка», де виконував обов`язки командира розвідувально-диверсійної групи, проводив підготовку мінометних розрахунків та корегувальників батальйону, постійно брав участь у бойових діях проти військових ЗСУ.

ОСОБА_11 організовував узгоджені дії озброєних учасників терористичної організації, спрямовані на вбивство та захоплення в полон військовослужбовців ЗСУ, які брали участь в антитерористичній операції на території Луганської області, та мирних громадян з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту та подальшого введення військ РФ, міжнародного ускладнення та з метою впливу на прийняття рішень органами державної влади України, а також безпосередньо здійснював зазначені дії.

Так, 17.06.2014 року, вранці, для реалізації злочинного плану, спрямованого на вчинення терористичних актів, НЗФ «Батальйон «Зоря» здійснило збройний напад на військовослужбовців НОМЕР_1 окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ, які знаходилися поблизу гольф-клубу, розташованого на перехресті дороги «Н-21» та повороту до с.Привітне, між м. Щастя та смт. Металіст Луганської області.

17.06.2014 року, приблизно о 10 год. 20 хв., під час вказаного збройного нападу ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, які входили до складу НЗФ «Батальйон «Зоря», із застосуванням вогнепальної зброї, створюючи небезпеку для життя та здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту та міжнародного ускладнення, а також з метою впливу на прийняття рішень та вчинення дій органами державної влади України, умисно захопили в полон як заручника старшого лейтенанта ЗСУ ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилася біля перехрестя дороги «Н-21» та повороту до с.Стукалова Балка, між м. Щастя та смт. Металіст Луганської області.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч.2 ст. 258 КК України, а саме як вчинення терористичного акта за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 17.06.2014 року ОСОБА_11 у складі організованої групи своїми умисними діями, шляхом застосування фізичного насильства та обмеження можливості вільного вибору свого місцязнаходження, незаконно позбавив волі старшого лейтенанта ЗСУ ОСОБА_10 та утримував її у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за наступних обставин.

Так, 17.06.2014 року, вранці, НЗФ «Батальйон «Зоря», в складі якого перебував ОСОБА_11 , здійснило збройний напад на військовослужбовців НОМЕР_1 окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ, які знаходилися поблизу гольф-клубу, розташованого на перехресті дороги «Н-21» та повороту до с. Привітне, між м. Щастя та смт. Металіст Луганської області.

17.06.2014 року, приблизно о 10 год. 20 хв., під час вказаного збройного нападу, ОСОБА_11 та інші невстановлені особи, які входили до складу НЗФ «Батальйон «Зоря», захопили в полон старшого лейтенанта ЗСУ ОСОБА_10 , яка знаходилася біля перехрестя дороги «Н-21» та повороту до с. Стукалова Балка, між м. Щастя та смт. Металіст Луганської області, чим незаконно позбавили її волі.

В подальшому, ОСОБА_10 була насильно, проти її особистої волі, позбавлена можливості вільного пересування. ОСОБА_11 умисно, усвідомлюючи незаконність свого діяння, але незважаючи на це, брав участь у незаконному утриманні ОСОБА_10 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона не могла вільно залишити.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч.3 ст.146 КК України, а саме як незаконне позбавлення волі людини, вчинене організованою групою.

Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався в межах передбаченого КПК України спеціального судового провадження, за відсутності обвинуваченого ОСОБА_11 (in absentia), з дотриманням вимог законодавства України, у т.ч. щодо інформування ОСОБА_11 про його виклик до суду як обвинуваченого, з публікацією відповідних документів у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), на офіційних веб-сайтах Солом`янського районного суду м.Києва та Офісу Генерального прокурора.

Суд також ураховує, що можливість розглянути справу і прийняти у ній рішення за відсутності обвинуваченого відповідає загальним засадам демократичного суспільства, стандартам судового розгляду, закріпленим, зокрема, в Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи від 19 січня 1973 року «Про критерії, що регламентують розгляд, що здійснюється за відсутності обвинуваченого».

Чинне кримінально-процесуальне законодавство України надає обвинуваченому всі необхідні можливості в рамках спеціального судового провадження, щодо необхідності дотримання яких у справах за відсутності обвинуваченого (in absentia) зазначено в рішеннях ЄСПЛ, зокрема, надає право обвинуваченому бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення, мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, бути присутнім при розгляді справи, право на професійну правничу допомогу, право бути вислуханим, право оскаржити вирок тощо. Проте обвинувачений ОСОБА_11 цими правами не скористався, до суду не з`явився, показань суду не надавав, заяв, клопотань не подавав за відсутності будь-яких перешкод для реалізації своїх прав на території України.

Суд також ураховує, що захист прав обвинуваченого ОСОБА_11 здійснювався за обов`язкової участі захисника - спочатку адвоката ОСОБА_8 , потім адвоката ОСОБА_9 .

Судом також встановлено, що стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_11 як підозрюваного, обвинуваченого, зокрема на захист та доступ до правосуддя в кримінальному провадженні, в якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), що відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії», рішення від 12 лютого 1985 року; справа «Шомоді проти Італії», рішення від 18 травня 2004 року та інші). Серед іншого, ОСОБА_11 завчасно належним чином викликався до слідчого, прокурора, є повідомленим про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України, про висунуте обвинувачення у визначеному КПК України порядку, стороною обвинувачення вживалися всі заходи щодо обов`язкової участі захисника тощо.

Таким чином, права ОСОБА_11 , як на стадії досудового розслідування, так і судового провадження, були забезпечені на рівні реального використання, що гарантується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України, доведена наступними доказами зі сторони обвинувачення, дослідженими судом:

- протоколом огляду Інтернет-сайтів від 20.11.2019 року, відповідно до якого до пошукової строки ІНФОРМАЦІЯ_6 було введено слова « ОСОБА_17 », за результатами даного пошуку виявлено низку статей, у т.ч. на проросійських Інтернет-ресурсах та соціальних мережах, зокрема: «Вконтакте», «Одноклассники», «Фейсбук», ІНФОРМАЦІЯ_13. У статті, яка була опублікована у червні 2015 року на сайті ІНФОРМАЦІЯ_13 під назвою « ОСОБА_18 » зазначено, зокрема, що рік тому, 17 червня, ОСОБА_19 , військовослужбовець ЗСУ і народний депутат Верховної Ради України, попала у полон під Луганськом та була передана Росії. Порталу Ves(точка)lv вдалося поговорити з ОСОБА_20 , ополченцем, який раніше служив у Псковській десантно-штурмовій дивізії, який брав у полон ОСОБА_21 . На запитання відповів наступне: ОСОБА_21 перебувала у районі Стукалової Балки, там її і взяли, на допитах ніхто її не бив, хоча пацани хотіли її розірвати, але їм не дали. Поранень у неї точно не було, як саме її брали він не бачив, до того місця підійшов через пару хвилин, залишилось їй тільки хустку пов`язати на обличчя, щоб не бачила нікого і нічого;

- листом начальника УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 23.04.2019 року, в якому зазначено, що у п.52 додатку до Рішення РНБО України від 29.03.2016 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) стосовно осіб, причетних до протиправних дій щодо ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 », введеного в дію Указом Президента України від 29.03.2016 року №121/2016, зазначено громадянина РФ ОСОБА_11 , командира взводу розвідки НЗФ «Батальйон Зоря». Крім того, зазначено, що під час додаткового аналізу матеріалів кримінального провадження №0000048 від 16.03.2016 року (виділене з матеріалів кримінального провадження №0000527 від 09.07.2014 року) було виявлено відповідь на доручення слідчого ГУ ВКР ДКР СБ України, у якій міститься світлина з обличчям ОСОБА_11 та підтверджено, що він приймав участь у здійсненні бойових дій на Сході України проти ЗСУ та незаконно позбавив волі ОСОБА_25 у районі м. Щастя Луганської області;

- листом заступника начальника УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 09.07.2020 року №51/1/1-3888, згідно з яким ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався у Військовому університеті Міністерства оборони РФ (м.Москва, вул. Велика Садова, 14), за оперативними даними проходив військову строкову службу або за контрактом у одному із підрозділів ПДВ ЗС МО РФ, де зробив татуювання на ребрі долоні лівої руки з надписом «За ВДВ!». Відомо, що ОСОБА_11 періодично проживає у наступних містах: Володимир (РФ), Москва (РФ), Луганськ (Україна, державний кордон України перетинає з порушенням вимог чинного законодавства), а також відвідує Твер (РФ), Ярцево (Смоленська область, РФ), Райдужне (Володимирська область, РФ). ОСОБА_11 користується сторінками у соціальних мережах «Одноклассники», «Вконтакте» та «Фейсбук». У 2018 році ОСОБА_11 розлучився з дружиною, після чого переїхав за місцезнаходженням в/ч т.зв. «Юго-Восточной Армии МО ЛНР» НЗФ «Национально-освободительного батальйона «Зоря», який дислокується за адресою: м.Луганськ, вул. Краснодонська, 6, де він перебував по 2019 рік;

- листом заступника начальника 1 відділу УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 25.10.2021 року №51/1/1-5273, згідно з яким, ОСОБА_11 є активним користувачем соціальних мереж: «Вконтакте», «Одноклассники», «Фейсбук», у яких на постійній основі викладає фото із власним зображенням у складі НЗФ т.зв. «ЛНР». Зокрема, він регулярно викладає статті та інші записи, що мають чітке відображення подій на Сході України, сфабрикованих російськими спецслужбами, у яких містяться ознаки ідеї т.зв. «руської весни» із закликами до терористичної та іншої протиправної діяльності, спрямованої на шкоду державній безпеці України. Зокрема, у соціальній мережі «Одноклассники» ОСОБА_11 розмістив новину із Інтернет-видання «Федеральное агентство новостей», у якому стверджує, що він приймав активну участь у бойових діях на Сході України на боці НЗФ «Батальйон «Зоря» т.зв. «ЛНР», під час яких затримав ОСОБА_10 . Додатково із вказаної статті підтверджено позивний ОСОБА_11 - « ОСОБА_26 », раніше вказана особа зазначала його у соціальних мережах. Також зазначено, що за наявними даними 17.06.2014 року між представниками батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підконтрольного українському уряду, та терористичною організацією т.зв. «ЛНР» відбулося зіткнення поблизу траси «Н-21» між м.Щастя та смт.Металіст Луганської області, біля гольф-клубу, в якому приймав участь ОСОБА_11 (у складі НЗФ «Батальйон «Зоря» т.зв. «ЛНР») та особисто приймав участь у захопленні ОСОБА_10 , яка перебувала в танку разом із військовослужбовцями НОМЕР_1 окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ громадянами України ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Крім того, у ході здійснення огляду сторінки соціальної мережі «Фейсбук», яка належить ОСОБА_11 , виявлено, що останній розміщує фотографії із приміщення та біля будівлі свого помешкання в ЖК «Московские Водники»;

- протоколом огляду Інтернет-сайтів від 25.10.2021 року, відповідно до якого оглянуто соціальну мережу «Вконтакте» із ідентифікаційними даними ІНФОРМАЦІЯ_7 яка належить ОСОБА_11 , доступ до вказаної сторінки обмежений «тільки для друзів», а також встановлено, що ОСОБА_11 користується вказаною соціальною мережею, оскільки відвідував її 23.10.2021 року, о 02 год. 12 хв.; оглянуто соціальну мережу «Вконтакте» із ідентифікаційними даними ІНФОРМАЦІЯ_8 яка також належить ОСОБА_11 , вказану сторінку відвідував 24.10.2021 року, о 01 год. 33 хв., та оновлює дописи на ній; оглянуто соціальну мережу «Одноклассники» із ідентифікаційними ознаками ІНФОРМАЦІЯ_9 яка належить ОСОБА_11 , вказана сторінка не оновлювалась з 11.05.2020 року; оглянуто соціальну мережу «Одноклассники» із ідентифікаційними ознаками ІНФОРМАЦІЯ_10 яка належить ОСОБА_11 , у ході огляду вказаної сторінки виявлено посилання на новину Інтернет-видання «Федеральное агентство новостей» (ІНФОРМАЦІЯ_14), у вказаній статті ОСОБА_11 дає коментар журналістці та зазначає, що він приймав участь у затриманні ОСОБА_10 , а також вказує свій позивний « ОСОБА_26 »; оглянуто соціальну мережу «Фейсбук» із ідентифікаційними ознаками ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка належить ОСОБА_11 , у ході огляду встановлено, що ОСОБА_11 проживає в ЖК «Московские Водники» (за адресою: АДРЕСА_2). Вищевказані сторінки соціальних мереж належать громадянину РФ ОСОБА_11 , зокрема, це підтверджується даними, розміщеними ним у власних соцмережах, щодо його протиправної діяльності, установчих відомостей та фотозображеннями;

- відповіддю першого заступника начальника ГУ ВКР ДКР СБ України щодо виконання доручення слідчого від 29.09.2014 року №17/1/1-10620 з додатком - оптичний диск «Verbatim», реєстр №535т від 31.07.2014 року, який був оглянутий в судовому засіданні, не таємно, згідно з якими у встановленому законом порядку отримано та легалізовано дані, які свідчать про те, що до незаконного позбавлення волі старшого лейтенанта ЗСУ ОСОБА_10 причетний громадянин РФ ОСОБА_11 , який проживає у м.Москва, закінчив Військовий університет Міністерства оборони РФ (м.Москва). За отриманими даними вказаний громадянин РФ вступив до батальйону « ЗАРЯ » терористичної організації «Луганська народна республіка», де виконує обов`язки командира розвідувально - диверсійної групи. У період підготовки до активних бойових дій проводив підготовку мінометних розрахунків та коректувальників батальйону. Постійно бере участь у бойових діях проти українських військових. З його слів, особисто захопив у полон ОСОБА_25 в районі м.Щастя Луганської області;

- протоколом огляду Інтернет-ресурсів від 11.07.2014 року, згідно з яким встановлено дані автобіографії ОСОБА_10 , зокрема про викрадення та незаконне утримання терористами військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_10 ;

- протоколами оглядів Інтернет-ресурсів від 17.09.2014 року, 20.10.2014 року, згідно з якими виявлено інформацію щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 та її незаконного переправлення через державний кордон України;

- протоколом огляду від 20.11.2014 року роздруківок телефонних з`єднань абонента оператора мобільного зв`язку щодо номерів НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , які свідчать про незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 та її незаконне переправлення через державний кордон України;

- протоколом огляду від 06.05.2015 року відеофайлів під назвою «17.06.2014 Луганск. Журналист ВГТРК тяжело ранен при минометном обстреле», «Пленные батальона Айдар», «ОПРОС НАДЕЖДЫ САВЧЕНКО БОЙЦА АТО 20.06.2014», «без названия», які свідчать про незаконне позбавлення волі ОСОБА_10 та її незаконне переправлення через державний кордон України;

- заявою ОСОБА_10 про залучення її до кримінального провадження як потерпілого, відповідно до якої 17.06.2014 року під час виконання завдань антитерористичної операції, в ході протистояння між військовослужбовцями НОМЕР_1 окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ та представниками терористичної організації «Луганська народна республіка», неподалік смт.Металіст Луганської області, вона, старший лейтенант ЗСУ ОСОБА_10 була незаконно позбавлена волі та в подальшому, приблизно 23.06.2014 року, незаконно переправлена злочинцями через державний кордон України на територію РФ.

Крім того, суд дослідив наступні документи:

- рапорт від 09.07.2014 року про виявлення факту незаконного позбавлення волі ОСОБА_31 ;

- витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000527 від 09.07.2014 року, №0000558 від 14.07.2014 року, №0000088 від 14.04.2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України;

- доручення про проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000527 від 09.07.2014 року та №0000558 від 14.07.2014 року;

- повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000527 від 09.07.2014 року;

- повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000558 від 14.07.2014 року;

- постанови про призначення групи прокурорів та групи слідчих від 10.07.2014 року, від 11.07.2014 року у кримінальному провадженні №0000527 від 09.07.2014 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України;

- постанову про призначення групи прокурорів від 14.07.2014 року у кримінальному провадженні №0000558 від 14.07.2014 року;

- постанову від 17.07.2014 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000527 за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 , №0000558 за фактом вчинення терористичного акту, №0000590 за фактом незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України в одне провадження за №0000527;

- постанову від 18.07.2014 року про доручення здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000527 за ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332 КК України іншому слідчому підрозділу;

- повідомлення від 09.07.2014 року про призначення прокурора у кримінальному провадженні №0000527 від 09.07.2014 року;

- постанову про призначення групи прокурорів від 06.08.2014 року у кримінальному провадженні №0000527 від 09.07.2014 року за ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332 КК України;

- постанову про призначення прокурора від 21.08.2014 року у кримінальному провадженні №0000527 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332 КК України;

- постанову про визначення підслідності від 20.08.2014 року у кримінальному провадженні №0000527 від 09.07.2014 року за ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332 КК України;

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000527 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332, ч.1 ст.344 КК України;

- постанову про створення групи слідчих від 27.08.2014 року у кримінальному провадженні №0000527 за ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332 КК України;

- повідомлення про підозру ОСОБА_11 від 29.10.2014 року, відповідно до якого старший слідчий СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області повідомив ОСОБА_11 про те, що він підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України;

- постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_11 у розшук від 30.10.2014 року;

- постанову від 20.11.2014 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000527 від 09.07.2014 року;

- постанову від 02.06.2015 року про відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0000527 від 09.07.2014 року;

- постанову від 02.06.2015 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження у №0000527 від 09.07.2014 року;

- постанову від 03.08.2015 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000142 від 03.08.2015 року;

- постанову від 08.07.2015 року про відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0000527 від 09.07.2015 року;

- постанову від 03.08.2015 року про виділення з кримінального провадження №0000527 від 09.07.2014 року в окреме провадження за №0000142 матеріалів досудового розслідування за фактом вчинення ОСОБА_32 злочинів за ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332 КК України та матеріалів досудового розслідування стосовно ОСОБА_11 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 03.08.2015 року про призначення слідчих в кримінальному провадженні №0000142;

- постанову від 22.01.2016 року про відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0000142 від 03.08.2015 року;

- постанову від 27.01.2016 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000142;

- постанову від 16.03.2016 року про виділення з кримінального провадження №0000142 матеріалів досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , в окреме провадження;

- постанову від 16.03.2016 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000048 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 17.03.2013 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000142 за підозрою ОСОБА_33 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258, ч.3 ст.332 КК України;

- постанову від 16.06.2020 року про призначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000048 від 16.03.2016 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 17.06.2020 року про уточнення анкетних даних особи ОСОБА_11 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000048 від 16.03.2016 року у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 17.06.2020 року про оголошення підозрюваного ОСОБА_11 у розшук;

- постанову від 10.11.2020 року про створення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000048 за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 14.04.2021 року про створення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000088 від 14.04.2021 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 14.04.2021 року про зупинення досудового розслідування кримінального провадження №0000088 від 14.04.2021 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 14.04.2021 року про відновлення досудового розслідування кримінального провадження №0000048 від 16.03.2016 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 16.04.2021 року про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000088 від 14.04.2021 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України;

- постанову від 14.04.2021 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000527 від 09.07.2015 року за ч.3 ст.146, ч.1 ст.344, ч.3 ст.365, ч.2 ст.372, ч.2 ст.375 КК України та №0000048 від 16.03.2016 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України, в одне провадження за №0000527;

- постанову від 14.04.2021 року про виділення з кримінального провадження №0000527 в окреме провадження матеріалів досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України, відомості про виділене кримінальне провадження зареєструвати в ЄРДР під №0000088;

- постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_11 в міжнародний розшук;

- ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000088 від 14.04.2021 року щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- лист до газети «Урядовий кур`єр» щодо виклику ОСОБА_11 до СУ ГУ СБ України у м.Києві та Київській області для допиту як підозрюваного на 12.07.2021 року о 11 год. 00 хв., 13.07.2021 о 11 год. 00 хв. та 14.07.2021 о 11 год. 00 хв.;

- протокол огляду від 31.05.2022 року, згідно з яким слідчим СУ ГУ СБ України у м.Києві та Київській області встановлено, що на інтернет-сторінці Офісу Генерального прокурора виявлено публікацію щодо повідомлення про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_11 , повістки про його виклик на 02.06.2022, 03.06.2022 року та відповідні роздруківки з цієї інтернет-сторінки;

- лист Київської міської прокуратури від 02.06.2022 року до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України про встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_11 з метою його затримання та приводу до суду для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою;

- клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000088 від 14.04.2021 року;

- ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва про здійснення Солом`янським районним судом м. Києва спеціального судового провадження у кримінальному провадженні №0000088 від 14.04.2021 року щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- лист начальника УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 31.07.2019 року до Управлінь СБ України в Полтавській, Дніпропетровській, Житомирській, Львівській, Закарпатській, Запорізькій, Волинській, Чернігівській, Тернопільській, Одеській, Черкаській, Миколаївській, Харківській, Рівненській, Чернівецькій, Сумській, Хмельницькій областях, 2 управління (з дислокацією у м.Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях, 3 управління (з дислокацією у м.Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях, УІАП ГУ НП України у м.Києві, до органів державної влади та місцевого самоврядування, а також відповіді зазначених органів щодо розшуку та встановлення фактичного місця знаходження (перебування) підозрюваного ОСОБА_11 та долучені до нього інформаційні матеріали на сторінках ОСОБА_11 в соціальних мережах «Вконтакте», «Одноклассники», «Facebook», інформацію з сайтів «Миротворець», «Depo.Донбасс», «ВЕСТИ» щодо ОСОБА_11 ;

- лист заступника начальника УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 05.12.2019 року з фотознімками батьків та дружини ОСОБА_11 ;

- лист т.в.о. начальника УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 24.12.2020 року з додатками щодо уточнення анкетних даних ОСОБА_11 ;

- лист заступника начальника УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 08.02.2021 року;

- лист заступника начальника 1 відділу УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 06.04.2021 року, в якому зазначено, що свідками терористичної та іншої протиправної діяльності ОСОБА_11 , зокрема, захоплення ним у полон ОСОБА_10 , можуть бути колишні військовослужбовці НОМЕР_1 окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ ОСОБА_34 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 . На ТОТ Луганської області ОСОБА_11 проходить військову службу в одному із підрозділів НЗФ т.зв. «Юго-Восточной Армии МО ЛНР», а саме «Национально-освободительного батальона «Зоря»»;

- лист начальника 1 відділу УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 13.08.2021 року, в якому зазначено, що свідками терористичної та іншої протиправної діяльності ОСОБА_11 є колишні військовослужбовці НОМЕР_1 окремого штурмового батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ;

- лист заступника начальника 1 відділу УКР ГУ СБ України у м. Києві та Київській області від 25.10.2021 року.

Вищевказані процесуальні документи не є доказами у розумінні КПК України, але враховуються судом, оскільки свідчать про дотримання вимог КПК України як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, зокрема, щодо процедур спеціального досудового розслідування, спеціального судового провадження щодо ОСОБА_11 .

Допитана у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 пояснила, що вона як військовослужбовець ЗСУ перебувала у відпустці та приїхала до батальйону територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ЗСУ на допомогу. Влітку 2014 року даний батальйон тримав оборону у Луганській області від захоплення РФ, перебувала на основних позиціях. 17.06.2014 року, вранці, НЗФ «Батальйон «Зоря» здійснило збройний напад на батальйон ЗСУ «Айдар». Обвинувачений ОСОБА_11 і ще низка людей (дві жінки та більшість чоловіків) почали її мародерити - знімати з неї одяг, рацію тощо. ОСОБА_11 стояв від неї зліва. В цей час підійшов офіцер ЗС РФ і сказав їм «достатньо, відвезіть її, поки її не відбили». У НЗФ «Батальйон «Зоря» було дві машини, одна «Ніва», фарбована під камуфляж, а інша - «Жигулі» синього кольору. Надалі, ОСОБА_11 одягнув маску, а їй на голову одягнули мішок. З поля бою її відвезли до м.Луганськ, в чому брав участь ОСОБА_11 . Зазначила, що ОСОБА_11 і решта людей були не представниками ЗС РФ, а так званими сепаратистами. Всі ці люди мали зброю та були вдягнені у комбіновану військову форму, проте це не була форма ЗС РФ, на формі були нашивки «Батальйону «Зоря», але вони були не на всіх. Вказала, що це була незаконна збройна організація, представники якої відкривали вогонь у бік ЗСУ. ОСОБА_11 був одним із підстарших та спілкувався російською мовою, на ньому були військові штани, мультикамуфляжний верх, бронежилет, і на лівій руці були якісь червоні шеврони, проте, чи був то шеврон «Батальйону «Зоря» сказати не може. Позбавлення її волі полягало у тому, що на неї вдягли наручники, збили з ніг, вдарили прикладом по голові та обличчю, одягнули мішок на голову, помістили у багажник та потім прикували до залізних тренажерів у спортзалі в приміщенні військомату у м.Луганськ. Весь час її утримували у приміщенні військомату, в інших приміщеннях її не утримували. Вважає, що перші дні, коли її забрали, це був полон, а потім, коли її перевозили вже за територію України, то із статусу військовополоненої вона набула статус заручника. За територію України її вивозили офіцери, це були військові ЗС РФ.

Стороною захисту доказів не надано.

Дослідивши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази зі сторони обвинувачення, суд вважає, що всі ці докази є належними, допустимими та достовірними, узгоджуються між собою.

Досліджені докази також є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (зокрема, рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Таким чином, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд, розглядаючи кримінальне провадження відповідно до вимог ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України, доведеною поза розумним сумнівом.

Виходячи з вищенаведеного, суд за наслідками судового провадження вважає доведеним формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_11 у вчиненні вищевказаних злочинів, а також доходить висновку про відсутність підстав для виправдання обвинуваченого ОСОБА_11 через недоведеність обвинувачення, про що зазначав захисник ОСОБА_9 .

Як встановлено ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2. ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні закінчених, умисних, тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч.2 ст.258, ч.3 ст.146 КК України.

Обставин, що пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого згідно із вимогами ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також виходить з ч.1 ст.70 КК України, згідно з якою суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Виходячи з вищенаведеного суд ухвалює призначити ОСОБА_11 наступне покарання:

- за ч.3 ст.146 КК України - 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.258 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України суд призначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відомостей щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_11 у даному кримінальному провадженні суду не надано.

Відомостей щодо цивільного позову у даному кримінальному провадженні суду не надано.

Питання щодо доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Відомостей щодо процесуальних витрат суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись стст.62, 68 Конституції України, ст.2, 59, 63, 65-67, 146, 258 КК України, стст.2, 4, 5, 17, 100, 135, 323, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.258 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.146 КК України - 7 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.258 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна..

На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні, письмові докази залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених статтею 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених статтею 399 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1