УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2025 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування в рамках кримінального провадження № 0000014 від 20.02.2025 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи обізнаними з положеннями чинного законодавства в сфері мобілізаційної підготовки та обставинами сьогодення, за невстановлених досудовим слідством обставин, але не пізніше 13.05.2025, являючись директором ТОВ «ВІТОЛЕ», достовірно знаючи, що ТОВ «ВІТОЛЕ» є підприємством, критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період з правом бронювання своїх працівників на підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вступив у злочинну змову з адвокатом ОСОБА_8 під час якої, дійшов з ним згоди вчинити перешкоджання передбаченій статтею 12 Закону України «Про Збройні Сили України» законній діяльності Збройних Сил України шляхом зменшення мобілізаційного людського ресурсу, а саме, здійснити бронювання від мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_9 , який виявив бажання уникнути мобілізаційних заходів та діяв під контролем правоохоронних органів.

Так, адвокат ОСОБА_8 , за невстановлених досудовим слідством обставин, але не пізніше 13.05.2025, звернувся до раніше знайомого йому директора ТОВ «ВІТОЛЕ» ОСОБА_4 із проханням допомогти забронювати на даному підприємстві ОСОБА_9 , від якого адвокат ОСОБА_8 за послуги організації бронювання для ухилення від мобілізації отримав 30.04.2025 грошові кошти в сумі 8000 доларів США.

Після надання адвокату ОСОБА_8 своєї згоди, ОСОБА_4 , який у зв`язку із своєю господарською діяльністю був обізнаний із порядком бронювання на період мобілізації та на воєнний час за підприємствами та чітко розумів, що ОСОБА_9 після отримання бронювання ніколи не буде працювати на ТОВ «ВІТОЛЕ», а лише в такий спосіб ухилятиметься від мобілізації, діючи за домовленістю з адвокатом ОСОБА_8 та в інтересах останнього, в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, проте не раніше 05.05.2024, зареєстрував ОСОБА_9 , як особу військовозобов`язаного на яку оформлюється відстрочка від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, у зв`язку з тим, що ОСОБА_9 нібито виконує на ТОВ «ВІТОЛЕ» трудові функції.

На підставі вказаних дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 було надано бронювання від мобілізації відповідно до пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на термін до 18.04.2026.

Виконуючи свою роль в спільному з адвокатом ОСОБА_8 злочинному плані, ОСОБА_4 14.05.2025 приблизно о 11:30 годині, більш точного часу вході досудового розслідування не встановлено, поруч із продуктовим магазином «Кактус» за адресою: м. Одеса, вул. Дмитра Донського, 2/15, за попередньою домовленістю зустрівся з ОСОБА_9 , під час чого довів останньому умови бронювання для ухилення від мобілізації на ТОВ «ВІТОЛЕ», які полягали в безумовному поверненні до 12 числа кожного місяця нарахованої від ТОВ «ВІТОЛЕ» заробітної платні та податку на неї в загальній сумі 24 766 гривень, а також, виклав на випадок викриття злочинної схеми ухилення від мобілізації план їх дій, за яким ОСОБА_9 мав повідомити правоохоронним органам про відтермінування початку робіт на ТОВ «ВІТОЛЕ» до зими 2025 року.

В свою чергу, ОСОБА_4 , залучив до злочинної схеми ОСОБА_10 , який, будучи обізнаним з протиправними діями останнього, спрямованими на забезпечення бронювання для ухилення від мобілізації ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_4 , погодився особисто приймати від ОСОБА_9 до 12 числа кожного місяця нараховану від ТОВ «ВІТОЛЕ» заробітну плату та податок на неї з подальшим переданням даних грошових коштів ОСОБА_4 .

Так, 15.05.2025 приблизно о 13:15 годині ОСОБА_10 , будучи учасником вказаної злочинної схеми, на виконання ОСОБА_9 умов бронювання для ухилення від мобілізації, перебуваючи на території АЗС «ОККО» за адресою: м. Одеса, вул. СаймонаЛітмана, 2А, прийняв від останнього грошові кошти в сумі 25 000 гривень, що складають нараховану ОСОБА_9 від ТОВ «ВІТОЛЕ» заробітну плату та податок на неї.

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, 11.06.2025 приблизно о 13:10 годині ОСОБА_10 , будучи учасником вказаної злочинної схеми, на виконання ОСОБА_9 умов бронювання для ухилення від мобілізації, перебуваючи на території АЗС «ОККО» за адресою: м. Одеса, вул. СаймонаЛітмана, 2А, прийняв від останнього грошові кошти в сумі 25 000 гривень, що складають нараховану ОСОБА_9 від ТОВ «ВІТОЛЕ» заробітну плату та податок на неї.

Таким чином, описані вище дії адвоката ОСОБА_8 , директора ТОВ «ВІТОЛЕ Комарова ОСОБА_11 та ОСОБА_10 сприяли зменшенню мобілізаційного ресурсу та ускладнили належне комплектування ЗСУ та інших утворених до Законів України військових формувань і, відповідно, перешкодили передбаченій статтею 12 Закону України «Про Збройні Сили України» законній діяльності Збройних сил України у вигляді підтримання на належному рівні бойової і мобілізаційної готовності та боєздатності.

За вищевикладених обставин, 24.07.2025 відносно ОСОБА_4 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування було вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (вручено під підпис дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_12 ).

29.07.2025 ОСОБА_4 було оголошено у розшук та 01.08.2025 його оголошено у міжнародний розшук.

Оскільки органом досудового розслідування було встановлено наявність достатніх підстав для переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та з огляду на оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у міжнародний розшук, слідчий за погодженням з прокурором на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України звертаються до слідчого судді з даним клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності.

В судовому засіданні:

-прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити;

-захисник підозрюваного заперечувала, щодо задоволення клопотання та зазначила, що підозра є необґрунтованою, розшук є не законним, так як її підзахисний на законних підставах поїхав за кордон та йому не відомо про оголошену підозру.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів поданого клопотання вбачається, що 24.07.2025 відносно ОСОБА_4 було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке було вручено дружині ОСОБА_4 - ОСОБА_12 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколами допитів свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 ; протоколами огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності в тому числі матеріалами НСРД.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання сторони обвинувачення, 09.07.2025 ОСОБА_4 перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Старокозаче» у напрямку Республіки Молдови.

Наразі місцезнаходження ОСОБА_4 органу досудового розслідування невідомо.

29.07.2025 ОСОБА_4 оголошено в розшук.

У органу досудового розслідування відсутні будь-які інші відомості про в`їзд ОСОБА_4 на територію України після його виїзду 09.07.2025 за межі державного кордону України, що дає підстави вважати, що особа перебуває за межами України.

Постановою слідчого від 01.08.2025 ОСОБА_4 було оголошено у міжнародний розшук.

Відтак, з огляду на викладені обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду в рамках даного кримінального провадження наявний.

Слідчий суддя також бере до уваги специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого наразі обгрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , обставини даного кримінального провадження, а також те, що встановити місцезнаходження підозрюваного наразі виявлося неможливим, та приходить до переконання, що підозрюваний може вжити заходів, спрямованих на знищення речей та документів, які мають доказове значення для даного кримінального провадження та які наразі не встановлені слідством. З огляду на що, слідчий суддя важає, що актуальним є і ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, сторона обвинувачення у своєму клопотанні вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик незаконного впливу на свідків є об`єктивним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слід зауважити, що з огляду на специфіку злочину, у вчиненні якого на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження також існує ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного ОСОБА_4 на свідків в рамках даного кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя зазначає, що іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно-правові акти не містять.

Відповідно до розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої спільним Наказом від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5, визначено, що для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також відповідний перелік інформації та документів, у тому числі й завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 Правил Організації.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Враховуючи викладені обставини у сукупності, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що підозрюваного ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність підстав для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що нормою 2 ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчого, після затримання підозрюваної особи і не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення досудового розслідування слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відтак, cлідчим суддею протягом 48 годин з моменту доставки підозрюваного до органу досудового розслідування, у випадку його затримання, буде здійснена перевірка необхідності застосування саме такого запобіжного заходу, а не, зокрема, більш м`якого, що належним чином забезпечить права підозрюваного.

Крім того, враховуючи те, що на даний час вирішується питання саме про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вирішення питання про застосування такого запобіжного заходу буде вирішуватися окремо у випадку його затримання, слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України не вирішує питання про визначення того чи іншого розміру застави, а також, згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, не визначає дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 281, 309, 575 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 - задовольнити.

За відсутності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити , до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1