УХВАЛА

Іменем України

23.07.2025 Справа №607/15224/25 Провадження №1-кс/607/4230/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 03.10.2024 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новомихайлівка Генічеського району Херсонської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

УСТАНОВИЛА:

23.07.2025 старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 звернувся до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 03.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 як уродженка та мешканка Херсонської області була поінформована, що 24.02.2022 президент російської федерації в. путін, а також інші представники влади рф, всупереч норм міжнародного гуманітарного права, вимог п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил та інших воєнізованих формувань російської федерації на територію України.

Крім того, ОСОБА_6 , як громадянка України, у відповідності до паспорта НОМЕР_1 , виданого 11.09.2014 Новотроїцьким РС УДМС України в Херсонській області, була обізнана, що згідно з Конституцією, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Також ОСОБА_6 було відомо, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

При цьому ОСОБА_6 усвідомлювала, що 24.02.2022 військовослужбовці зс рф шляхом збройної агресії незаконно вторглися на територію України в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, Донецькій та Луганській областях та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення для держави і у такий спосіб здійснили тимчасову окупацію частини території України.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376, з 24.02.2022 і по теперішній час триває тимчасова окупація Генічеського району Херсонської області, до якого входить село Новомихайлівка.

Після цього представники російської федерації на окупованих територіях створили незаконні органи влади та підпорядковані їм структури, покликані забезпечувати функціонування окупаційного режиму та здійснювати контроль за населенням, які узурпували виконання владних повноважень та згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, є органами окупаційної адміністрації російської федерації.

Зокрема, представники окупаційної адміністрації на тимчасово окупованій території Херсонської області, всупереч положенням Конституції України, Законів України «Про місцеві державні адміністрації» № 586-XIV від 09.04.1999 та «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997, протиправно створили підпорядковані, керовані та фінансовані російською федерацією незаконні органи влади держави-агресора:

29.06.2022 указом № 148-р «главы военно-гражданской администрации Херсонской области» - так звану «Военно-гражданскую администрацию Новотроицкой поселковой территориальной громады Генического района Херсонской области»;

29.08.2022 указом № 37-у «главы военно-гражданской администрации Херсонской области» - так звану «Новотроицкую военно-гражданскую администрацию»;

02.11.2023 рішенням «совета депутатов Новотроицкого муниципального округа» №26 - так звану «Администрацию Новотроицкого муниципального округа Херсонской области», діяльність яких покликана утримувати адміністративно-політичний контроль на захопленій російською федерацією території Новотроїцької селищної територіальної громади Генічеського району Херсонської області.

При цьому на початку літа 2022 року у ОСОБА_6 , яка мала досвід роботи землевпорядника Новомихайлівської сільської ради та спеціаліста відділу земельних відносин Новотроїцької селищної ради, виник злочинний умисел, спрямований на зайняття керівної посади в окупаційній адміністрації держави-агресора.

У липні 2022 року ОСОБА_6 , для реалізації свого злочинного задуму, з ідеологічних та корисливих мотивів, перебуваючи у с. Новомихайлівка Генічеського району Херсонської області, погодилася на пропозицію невстановлених осіб представників окупаційної адміністрації рф та добровільно зайняла посаду «главы Новомихайловского сельского поселения» у незаконному органі влади рф «Военно-гражданской администрации Новотроицкой поселковой территориальной громады Генического района Херсонской области», пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

В подальшому ОСОБА_6 , втілюючи свій злочинний умисел, в процесі реорганізацій окупаційної адміністрації, з 29.08.2022 зайняла посаду «главы Новомихайловского сельского поселения» в «Новотроицкой военно-гражданской администрации», а з 02.11.2023 в «Администрации Новотроицкого муниципального округа Херсонской области», створених на тимчасово окупованій території Генічеського району Херсонської області.

При цьому ОСОБА_6 , з липня 2022 року, протиправно займаючи посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, що поширювалися на тимчасово окуповані села Новомихайлівка, Водославка і Маячка Генічеського району Херсонської області, підтримуючи воєнну агресію рф, умисно організовувала функціонування незаконного органу влади у приміщенні колишньої сільської ради у с. Новомихайлівка по провулку Шкільному, 2; забезпечувала виконання вказівок окупаційної адміністрації; схиляла місцевих жителів до співпраці з окупаційною адміністрацією та допомоги військовослужбовцям зс рф; у кінці вересня 2022 року - забезпечувала проведення незаконного референдуму, вказуючи членам комісії на помешкання лояльних до окупаційної влади громадян; систематично звітувала про проведену роботу перед Новотроїцькою окупаційною адміністрацією.

Також ОСОБА_6 , після призначення на посаду у липні 2022 року, для забезпечення функціонування незаконного органу влади на тимчасово окупованій території, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, здійснила набір кадрів з числа мешканців с. Новомихайлівка та призначення їх на посади в «Новомихайловском территориальном управлении» окупаційної адміністрації Новотроїцької громади, зокрема: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , діями яких в подальшому керувала.

Крім того, ОСОБА_6 , у період з липня 2022 року та протягом початку 2023 року, будучи керівником окупаційної влади с. Новомихайлівка, діючи на користь держави-агресора, умисно провела самовільне заселення військовослужбовців окупаційної армії у приватні будинки мешканців, які виїхали на підконтрольну уряду України територію, зокрема, 11.11.2022 у будинок ОСОБА_17 по АДРЕСА_2 , на початку березня 2023 року - у будинок ОСОБА_18 по АДРЕСА_3 , а також у приміщення Новомихайлівського ліцею (колишньої Новомихайлівської школи) по провулку Шкільному, 6 та Новомихайлівського ясла-садку по вул. Таврійській, 71а.

Надалі ОСОБА_6 у січні 2023 року, з метою забезпечення прихильності населення до окупаційної адміністрації і збройних сил держави-агресора, виконуючи адміністративно-господарські функції керівника окупаційної адміністрації с. Новомихайлівка, розподіляла серед мешканців населеного пункту кам`яне вугілля та гуманітарну допомогу, надані представниками рф.

В подальшому ОСОБА_6 , у другій половині 2022 року на початку 2023 року, підтримуючи збройну агресію рф, виконуючи вказівки окупаційної адміністрації, організовувала поїздки мешканців с. Новомихайлівка муніципальним автобусом до с. Новотроїцького для оформлення і отримання паспортів громадян російської федерації та схиляла їх до такої паспортизації.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , як керівник окупаційної влади с. Новомихайлівка, з метою підтримки збройної агресії рф, умисно організувала та брала участь у пропагандистських заходах держави-агресора у приміщенні будинку культури вказаного населеного пункту: 23.09.2023 святі села під назвою «Здесь родины моей начало», 31.10.2023 тематичному заході, приуроченому Дню звільнення Новотроїцького району від німецько-фашистських загарбників «Мы этой памяти верны», 09.05.2024 концерті до Дня перемоги, а також 12.12.2023 у приміщенні Новомихайлівської сільської бібліотеки виставці-лекції до дня конституції росії «Закон, по которому нам жить», використовуючи при цьому символіку та наративи рф.

Отже, ОСОБА_6 , у липні 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Новомихайлівка Генічеського району Херсонської області, умисно утверджуючи окупаційний режим, добровільно зайняла посаду «главы Новомихайловского сельского поселения» у «Военно-гражданской администрации Новотроицкой поселковой территориальной громады Генического района Херсонской области», з 29.08.2022 в «Новотроицкой военно-гражданской администрации», а з 02.11.2023 таку ж посаду в «Администрации Новотроицкого муниципального округа Херсонской области», у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, організовувала їх функціонування, виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції на користь держави-агресора.

Слідчий зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000057 від 03.10.2024 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

15.07.2025 в порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Разом з тим на неодноразові виклики для допиту як підозрюваної та проведення за її участю слідчих дій ОСОБА_6 не з`являлася, у зв`язку із чим 23.07.2025 оголошено регіональний, державний та міжнародний розшук підозрюваної ОСОБА_6 .

Слідчий зазначив, що на даний час виникла необхідність в обранні підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відтак, зважаючи, що на даний час ОСОБА_6 вже переховується від органів досудового розслідування, внаслідок чого оголошена у регіональний, державний та міжнародний розшук, слідчий просить обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у клопотанні підстав та просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання.

При цьому відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Так, з долучених до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України, а також постановою старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 від 23.07.2025 ОСОБА_6 оголошено у регіональний, державний та міжнародний розшук.

З урахуванням викладеного слідча суддя вважає доведеною наявність обставин, передбачених ч. 6 ст. 193 КПК України, та можливість розгляду даного клопотання за відсутності підозрюваної ОСОБА_6 .

Заслухавши прокурора та захисника, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 03.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

15.07.2025 у даному кримінальному провадженні старшим слідчим СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено 15.07.2025 її захиснику за призначенням адвокату ОСОБА_4 , що підтверджується проставленими ним датою та підписом.

З клопотання також вбачається, що ОСОБА_6 для вручення повідомлення про підозру 15.07.2025, допиту як підозрюваної за викликами на 15.07.2025, 21.07.2025, 22.07.2025, 23.07.2025 до слідчого не прибула без повідомлення про причини неприбуття, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Так, 08.07.2025 та 11.07.2025 в порядку ст. 135 КПК України через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 викликана на 10 год. 00 хв. 15.07.2025 до слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області для отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та допиту як підозрюваної. Однак, будучи належним чином повідомленою про виклик, ОСОБА_6 у слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Надалі 15.07.2025 через засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр» та офіційний веб-сайт Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та викликана на 21, 22 та 23 липня 2025 року на 10 год. 00 хв. в слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області для допиту як підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та проведення інших слідчих і процесуальних дій за її участю. Однак, будучи належним чином повідомленою про виклики, ОСОБА_6 у слідчий відділ УСБУ в Тернопільській області не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

Указане дає підстави для висновку, що орган досудового розслідування вжив усіх можливих заходів для вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, чим виконав вимоги ч. 1 ст. 278, ч. 8 ст. 135 КПК України.

Зважаючи на правила ст. 42, 135 КПК України, дотримання прав особи, яка тимчасово не проживає за місцем реєстрації або переховується від органів досудового розслідування, полягає не в обов`язку інших осіб, якими отримано процесуальний документ, призначений для неї, повідомити про надходження процесуального документу, а в тому, що про наявність цих процесуальних документів особа може дізнатися не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел. Разом з тим набуття процесуального статусу підозрюваного пов`язується не з самим фактом обізнаності особи про наявне щодо неї досудове розслідування, а з діями, які відповідно до кримінального процесуального закону має вчинити слідчий, прокурор. У даному випадку вжитих стороною обвинувачення заходів достатньо для того, щоб приписи закону стосовно належного повідомлення особі про підозру вважалися такими, що виконані з достатньою ретельністю.

Крім того, слідча суддя поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України враховує й практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої «обґрунтована підозра», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, означає наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23.10.1994) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Наведені обставини у сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_6 набула у кримінальному провадженні № 0000057 від 03.10.2024 процесуальний статус підозрюваної, а відтак слідча суддя може вирішувати питання про обрання запобіжного заходу.

Також про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , та її можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: висновок експерта за результатами проведення судово-портретної експертизи № 8 від 19.03.2025; протоколи огляду від 14.03.2025, 14.07.2025; протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 18.05.2025; протокол допиту свідка та стенограма допиту свідка ОСОБА_19 від 30.04.2025; протокол допиту свідка та стенограма допиту свідка ОСОБА_18 від 30.04.2025; протокол допиту свідка та стенограма допиту свідка ОСОБА_17 від 20.05.2025.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Ураховуючи, що слідча суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідча суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, слідча суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що остання перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області та на даний час вже переховується від органів досудового розслідування. Більше того 23.07.2025 слідчим відділом УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_6 оголошено у регіональний, державний та міжнародний розшук, що свідчить про те, що, перебуваючи на волі, підозрювана знову може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Крім цього, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої. Слідча суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при о цінюванні ризиків переховування. Відтак слідча суддя вважає, що стороною обвинувачення доведена наявність вказаного ризику.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваної, відмови від дачі показань остання може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб як особисто, так і через третіх осіб.

Так само слідча суддя вважає, що ризик того, що підозрювана може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є доведеним стороною обвинувачення, оскільки підозрювана продовжує проживати на тимчасово окупованій території с. Новомихайлівка Генічеського району Херсонської області з метою продовження своєї злочинної діяльності.

Ураховуючи викладене, характер вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваної, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній в разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідча суддя вважає, що обрання до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе попередити ризики, визначені ст. 177 КПК України.

При цьому положеннями ч. 4 ст. 197 КПК України встановлено, що у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Також згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

За таких обставин слідча суддя доходить висновку, що в даному кримінальному провадженні існують підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а відтак клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 379, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 03.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити повністю.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід має бути розглянуте слідчим суддею після затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1