КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3912/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 616 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 100 769 055 грн.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_7 та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Сторона захисту вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, тобто такою, що підлягає повному скасуванню.

В доповненнях до апеляційної скарги, що надійшли до суду 28.05.2025 року, захисник посилається на те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_7 не було досліджено, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апелянт зазначає, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення є необґрунтованою, оскільки розмір несплати податків може визначатись лише двома способами: 1) платником податків при поданні податкової звітності; 2) органами ДПС та/чи митниці у спосіб, передбачений Податковим та/чи Митним кодексами України. Водночас, документальних перевірок діяльності ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ» за вказаний період не проводилось, податкові повідомлення-рішення відсутні, податковий борг відсутній. Відповідно, припущення про ухилення від оподаткування зроблено органом, якому пряма норма п. 61.2, 61.3 ПК України забороняє визначати суми і розмір податків.

Також вказує, що ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ» в питанні ціноутворення вартості послуг із сертифікації транспортних засобів діє в рамках закону та застосовує вільні ринкові ціни. Дотримання підприємством вільних ринкових цін вже було предметом перевірки органом податкового контролю, за наслідками якого Рівненським окружним адміністративним судом, з урахуванням висновків комісійної судово-економічної експертизи, встановлено, що ТзОВ «РІВНЕСТАНДАРТ» здійснювало надання (реалізацію) послуг з сертифікації колісних транспортних засобів, партій частин та обладнання, при цьому ціни на такі послуги не віднесені до тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін, а отже, суб`єкт господарювання вправі самостійно визначати ціну на такі послуги, а тому підстави для донарахування податкових зобов`язань в цьому випадку відсутні. Вказане рішення залишено в силі Восьмим апеляційним адміністративним судом та Касаційним адміністративним судом.

Апелянт стверджує, що наявна в матеріалах кримінального провадження експертиза здійснена з грубим порушенням законодавства та Методики її проведення, без врахування даних жодних первинних документів ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ», які є єдиною передбаченою законом підставою для бухгалтерського обліку доходів, витрат, та реєстрації податкових накладних (акти наданих послуг, тощо).

Також вказує, що сам по собі факт реєстрації/перереєстрації транспортного засобу не має жодного відношення до здійснення бухгалтерського обліку операцій ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ», відображення в обліку доходів та/або витрат, нарахування зобов`язань з податку на додану вартість.

Отже, у зв`язку із відсутністю вказаних вище доказів у матеріалах кримінального провадження кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 212 КК України є необґрунтованою, що свідчить про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, яка є обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу до останнього, та що вказує на незаконність судового рішення.

Крім цього, в доповненнях до апеляційної скарги захисник посилається на те, що під час прийняття рішення про застосування до ОСОБА_7 застави у надвеликому непомірному розмірі, слідчим суддею не було враховано той факт, що слідчим у клопотанні не обґрунтовано наявність ризиків, які б свідчили про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя визнав встановленими існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України, однак жодний із вказаних ризиків не є доведеним.

Зокрема, щодо наявності ризику, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду апелянт зазначає, що під час розгляду клопотання слідчого не було обґрунтовано наявність ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, посилання сторони обвинувачення на те, що під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, ОСОБА_7 буде переховуватися від слідства та суду, у тому числі залишить межі України на період дії воєнного стану, оскільки останній має можливість безперешкодно покинути територію України, не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі.

Слідчим суддею не було у повній мірі досліджено всі обставини, як вимагається ст. 178 КПК України, що свідчить про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватись від органу досудового розслідування, що призвело до винесення несправедливого рішення.

Щодо наявності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення захисник вважає наявність вказаного ризику абсолютно недоведеною, оскільки встановлення ризику, визначеного ст. 177 КПК України, що в подальшому вплине на те, що людина буде змушена триматися під вартою, не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, у органу досудового розслідування відсутні будь-які підстави вважати, що існують ще будь-які докази, які можуть бути знищені, якщо до ОСОБА_7 не буде застосовано запобіжний захід.

Більш того, всі необхідні докази вже було вилучено під час проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні, зокрема, під час обшуків.

В такому випадку, на думку захисника, неможливо визнати ризик, який ґрунтується на припущеннях, реальним, та покласти його в основу свого рішення, яким застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави з покладенням на нього обов`язків.

Апелянт також вважає недоведеним ризик незаконного впливу на свідків у цьому та інших кримінальних провадженнях.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави наведено голослівні необґрунтовані припущення сторони обвинувачення щодо наявності ризику впливу на свідків та на інших осіб, які на теперішній час не встановлені органом досудового розслідування, однак показання яких є вкрай важливими для встановлення об`єктивної істини по справі.

Разом з тим, в клопотанні та в додатках до зазначеного клопотання відсутні докази, які б підтверджували хоча б одну спробу підозрюваного вчинити такі дії.

Посилання сторони обвинувачення на гіпотетичну можливість такого впливу є припущенням, яке суперечить принципу презумпції невинуватості, Конституції України, практиці Верховного Суду та практиці Європейського суду з прав людини. У даному випадку відсутні об`єктивні дані, які б підтверджували ймовірність незаконного впливу, а тому зазначений ризик є вигаданим та не може бути підставою для застосування запобіжного заходу.

Крім того, підозрюваний не вчиняв жодних дій, що могли б свідчити про наміри перешкодити кримінальному провадженню. Він сумлінно виконує покладені обов`язки, не мав контактів із свідками або іншими фігурантами провадження, а також має постійне місце проживання, родину та соціальні зв`язки, що додатково підтверджує відсутність ризиків. Враховуючи викладене, твердження про наявність ризику є безпідставним.

Під час розгляду клопотання слідчого не було аргументовано в чому проявляється перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином в діях ОСОБА_7 .

При цьому, як у клопотанні, так і у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню іншим чином.

Сторона обвинувачення наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи без належного контролю, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, наявність статусу підозрюваного в жодній мірі не доводить наявності у діях підозрюваного складу злочину, його вини, схильності до вчинення кримінальних правопорушень, тощо. Більш того, лише підтверджує сумлінну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та необґрунтованість наведених у клопотанні ризиків.

ОСОБА_7 є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, однак ним не було вчинено жодного кримінального правопорушення, його поведінка була повністю правомірною й належною, що повністю спростовує ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення та порушує принцип презумпції невинуватості.

Отже, твердження про те, що ОСОБА_7 може вчиняти інші кримінальні правопорушення не може бути беззаперечним та ґрунтуватись виключно на припущеннях слідства.

Апелянт вважає, що органом досудового розслідування не дотримано в повній мірі вимоги ст. 184 КПК України, оскільки не наведено жодного обґрунтування неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не існувало та не існує на даний час, а слідчим та прокурором у клопотанні не доведено їх наявність, на що слідчим суддею безпідставно не було звернено увагу.

Також захисник звертає увагу на те, що клопотання слідчого не містило обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, що не було враховано судом. В клопотанні було зазначено лише про те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків підозрюваного та не нададуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді застави були зазначені як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді суто формально, без додержання вимог КПК України, що є неприпустимим.

При цьому, жодних ризиків не існувало та не існує на даний час, а тому застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у надвеликому непомірному розмірі за таких обставин є необґрунтованим та не відповідає вимогам закону.

Апелянт наголошує, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, що підтверджується тим, що останній має родину, дітей, яких утримує, та постійне місце роботи, де виконує обов`язки з 2014 року. Відповідно до Акта № 19 про фактичне місце проживання особи, ОСОБА_7 фактично проживає зі своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 листопада 2008 року.

Також у ОСОБА_7 на утриманні є троє дітей, які є малолітніми та неповнолітньою: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, він міг з моменту повідомлення про підозру безперешкодно перетнути державний кордон України, проте в зданому до органів ДМС паспорті для виїзду за кордон ОСОБА_7 не міститься жодної відмітки про перетин державного кордону України, починаючи з моменту видачі документа, тобто, з 20.07.2021 по теперішній час, що спростовує необґрунтованість ризику.

При цьому в ухвалі слідчого судді не наведено достатніх мотивів та підстав для ухвалення рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у надвеликому непомірному розмірі, що свідчить про невмотивованість судового рішення.

Апелянт стверджує, що слідчим суддею взагалі не було досліджено та не надано оцінку доказам, наданим під час судового розгляду, не з`ясовано обставини справи, які мали суттєве значення при прийнятті законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, та не наведено достатніх мотивів та підстав для ухвалення рішення про застосування до ОСОБА_7 застави у надвеликому непомірному розмірі.

Майновий стан ОСОБА_7 та його дружини не дозволяє йому внести заставу, визначену ухвалою слідчого судді.

Так, відповідно до довідки від 15.05.2025 № ОМ-00000104 ТОВ «ХЙОРТ КНУДСЕН Україна», дружина підозрюваного ОСОБА_14 працює в зазначеному товаристві з 26.06.2023. На даний момент займає посаду швачки. Форма оплати відрядна, за період з 26.06.2023 по 30.04.2025 нараховано заробітну плату в сумі 557 144,95 грн.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 06.05.2025 дохід ОСОБА_7 за 2021 рік склав - 103 100, 00 грн., за 2022 рік - 109 100, 00 грн., за 2023 рік - 111 200, 00 грн., за 2024 р. - 241 355, 01 грн., з січня 2025 р. по березень 2025 р. склав - 147 002, 40 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_7 на праві власності належить 1/3 частки квартири, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_7 на праві власності належить 1/3 частки квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на праві власності ОСОБА_7 належить транспортний засіб марки «Porshe» моделі «Cayenne», 2013 року випуску.

Члени сім`ї ОСОБА_7 також не мають змоги сплатити такий розмір застави, який є явно надмірним.

Таким чином, у зв`язку з тим, що слідчим суддею було встановлено надвисокий непомірний розмір застави щодо ОСОБА_7 , його було позбавлено реальної можливості реалізувати своє законне право на внесення застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Апелянт зазначає, що слідчим суддею не були враховані наступні обставини:

- відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- відсутність обґрунтування слідчим наявності ризиків за ст. 177 КПК України, які б свідчили про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а лише формальне їх перерахування без належних на те підстав;

- відсутність обґрунтування у клопотанні слідчого неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу;

- стійкі соціальні зв`язки ОСОБА_7 із родиною;

- майновий стан ОСОБА_7 .

Зважаючи на неврахування вказаної інформації слідчим суддею було винесено необґрунтоване рішення, що є неприпустимим.

На переконання захисника, за всіх перелічених обставин саме особисте зобов`язання може забезпечити виконання всіх дій та обов`язків, які будуть покладені на ОСОБА_7 , та унеможливить вчинення будь-яких протиправних дій, оскільки останній належним чином виконує і буде виконувати покладені на нього обов`язки, а носіння ним електронного засобу контролю дозволить контролювати місцезнаходження ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги з доповненнями, доводи прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000565 від 19.02.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

27.12.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

26.03.2025 року слідчий групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_9 , за погодження з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000565 від 19.02.2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчий обґрунтовував тим, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Рівнестандарт», будучи службовою особою суб`єкта господарської діяльності, у не встановлений досудовим розслідуванням час та дату, але не пізніше 10.01.2022 року, достовірно знаючи про істинні результати фінансово-господарської діяльності ТОВ «Рівнестандарт», діючи умисно, з корисливих мотивів порушив вимоги пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 140.4.4 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України (у редакції від 22.12.2021), не відобразив суми доходів від реалізації послуг з сертифікації, які мали бути задекларовані у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за 2021 рік, у зв`язку з чим ТОВ «Рівнестандарт» занизило податок на прибуток за 2021 рік на суму 47 675 196 грн., а також не задекларував податкові зобов`язання з ПДВ та занизив ТОВ «Рівнестандарт» податок на додану вартість, що належить до сплати в бюджет у 2021 році, в сумі 53 093 859 грн., у зв`язку з чим умисно ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_7 умисно ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у сумі 53 093 859 грн., у зв`язку з чим завдано державі матеріальних збитків на вказану суму.

Слідчий вказав, що 27.12.2024 року, відповідно до вимог глави 11 КПК України, ОСОБА_7 належним чином повідомлено про підозру в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

- висновком експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи № 8301/8302/24-72 від 21.08.2024;

- висновком аналітичного дослідження № 32/99-00-08-01-01-20/38888641 від 23.02.2023 «Про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ» щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та/або інших правопорушень за період з 01.01.2021 по 31.12.2021»;

- листом Головного сервісного центру МВС № 31/16044-16341-2023 від 27.07.2023;

- довідкою ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» № 113/1106-2 від 31.10.2023;

- податковою декларацією з податку на прибуток ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ» за 2021 рік;

- фінансовою звітністю ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ» за 2021 рік;

- протоколом огляду від 23.10.2024, яким здійснено огляд АІС «Податковий блок», розділ «Реєстрація ПП»;

- протоколом огляду від 31.10.2024, яким здійснено огляд АІС «Податковий блок», розділ «Реєстрація ПП»;

- статутом ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ», затвердженого протоколом загальних зборів учасників № 1/2018 від 27.03.2018;

- іншими матеріалами та доказами у кримінальному провадженні.

Також слідчий вказав, що органом досудового розслідування вжито всіх заходів на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , проте встановити його фактичне місцезнаходження не виявилось можливим.

Так, виникла необхідність в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з тим, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 є ризик того, що підозрюваний під тяжкістю можливого покарання, яке йому загрожує, буде переховуватися від слідства та суду, у тому числі залишить межі України на період дії воєнного стану, оскільки останній має можливість безперешкодно покинути територію України.

Крім того, підставою застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, в тому числі під час досудового розслідування, шляхом проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому та інших кримінальних провадженнях; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий вказав, що ризики, передбачені п.п. 2 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що вся протиправна діяльність, пов`язана із порушенням вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135, пп. 140.4.4 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України (у редакції від 22.12.2021), та не відображенні суми доходів від реалізації послуг з сертифікації, які мали бути задекларовані у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначені за правилами бухгалтерського обліку за 2021 рік, у зв`язку з чим ТОВ «Рівнестандарт» занизило податок на прибуток за 2021 рік на суму 47 675 196 грн., а також не задекларувало податкові зобов`язання з ПДВ та занизив ТОВ «Рівнестандарт» податок на додану вартість, що належить до сплати в бюджет у 2021 році, в сумі 53 093 859 грн., у зв`язку з чим умисно ухилилось від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, здійснювалось ОСОБА_7 таємно, приховано, а тому є підстави вважати, що і надалі підозрюваним будуть вживатись заходи щодо приховування протиправної діяльності, а також здійснення дій, спрямованих на знищення вже існуючих доказів.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та на інших осіб, які на теперішній час не встановлені органом досудового розслідування, однак показання яких є вкрай важливими для встановлення об`єктивної істини по справі.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 , який підозрюється у тому, що умисно ухилився від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введеного у встановленому законом порядку, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 212 КК України, що характеризує його з негативної сторони, а також враховуючи ризик продовження здійснення ним протиправної діяльності, до якого у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, які в ході досудового розслідування встановлюються, виявляються та вилучаються на теперішній час, оскільки характер та спосіб вчинення злочину свідчать про можливу наявність доказів поза межами того, що на даний час здобуто.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи без належного контролю, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини у їх сукупності дають органу досудового розслідування обґрунтовані підстави вважати, що, у разі необрання запобіжного заходу у вигляді застави, підозрюваний ОСОБА_7 зможе перешкоджати встановленню істини у справі, продовжити злочинну діяльність, ухилятись від слідства та суду.

Лише запобіжний захід у вигляді застави зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, інтереси кримінального судочинства.

У клопотанні слідчий також зазначив, що в разі визначення застави у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, остання не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, оскільки на даний час ОСОБА_7 підозрюється у завданні державі збитків у розмірі 100 769 055 грн.

У зв`язку з чим, слідчий просив визначити заставу у розмірі сорока тисяч шістсот шістнадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 100 769 055 грн.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року задоволено клопотання слідчого групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 616 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 100 769 055 грн.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснено ОСОБА_7 , 30.08.1984, що застава може бути внесена як ним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невнесення застави ним (або заставодавцями), до нього може бути застосований інший, більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності.

Крім того, перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, слідчим суддею обґрунтовано з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому та інших кримінальних провадженнях; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, застосовуючи щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави, слідчим суддею не в повній мірі досліджено дані про особу підозрюваного, не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.

Як убачається із матеріалів судового провадження, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання у м. Рівне, одружений, має на утриманні малолітніх та неповнолітню дитину, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно.

Враховуючи конкретні обставини та характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, процесуальну поведінку та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, здатен більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, є безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу. Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 травня 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного у кримінальному провадженні №0000565 від 19.02.2025 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді;

- повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4