Справа № 203/4572/25
Провадження № 1-кс/0203/2702/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

ВСТАНОВИВ:

03.07.2025 представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 звернувся до Центрального районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» зі скаргою на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 12.06.2025 на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, військовою частиною було направлено повідомлення від 11.06.2025 за вих. №1515 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України військовослужбовцем вказаної військової частини ОСОБА_4 , за фактом самовільного залишення ним місця служби, однак заява в ЄРДР до теперішнього часу не внесена, досудове розслідування не розпочато.

Посилаючись на вказані обставини, не виконання вимог ст.214 КПК України, представник скаржника просив зобов`язати орган досудового розслідування внести до ЄРДР відомості за повідомленням військової частини від 11.06.2025 за вих. №1334, визнати пропуск процесуального строку для звернення до суду зі скаргою із поважних причин та поновити його.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в прохальній частині поданої скарги просить розглядати справу без участі представника військової частини.

Уповноважена особа Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Враховуючи подання скарги військовою частиною та необхідність виконання представниками останньої завдань в умовах оголошеного в країні військового стану, положення ст.26 КПК України, а також, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги по суті за відсутності представника скаржника та слідчого.

Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед інших відомостей, підлягає внесенню короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, також визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення як передумова для початку досудового розслідування для внесення відомостей за такою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинна містити виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду скарги встановлено, що 12.06.2025 ВЧ НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» (номер відправлення 166) на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 11.06.2025 за вих.№1334, передбаченого ч.5 ст.407 КК України військовослужбовцем вказаної військової частини ОСОБА_4 , за фактом самовільного залишення ним місця служби, а також до повідомлення були долучені необхідні документи та відомості.

При цьому, на переконання слідчого судді, відомості, повідомлені у заяві військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2025 вих.№1334, формально можуть містити ознаки кримінального правопорушення, наявність чи відсутність якого може бути встановлена лише під час проведення досудового розслідування.

Факт отримання зазначеного повідомлення слідчим управлінням не спростований.

Слідчий суддя звертає увагу, що з правової норми ст. 214 КПК України та запроваджених у державі внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок внесення після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення відомостей за такою заявою до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, згаданий обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Наведене підтверджується імперативними положеннями ст. 214 КПК України.

Таким чином, на етапі прийняття заяви чи повідомлення про злочин, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Тобто норми КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Утвенко та Борисов проти Росії» наголосив, що «відмова національних органів влади відкрити кримінальне розслідування вказувала на невиконання державою процесуального зобов`язання щодо забезпечення ефективного розслідування. Інформація, зібрана в рамках «попередньої перевірки», не включала гарантій, які притаманні ефективному кримінальному розслідуванню. Отже, відсутність ефективного розслідування тверджень заявників складала порушення процесуального аспекту.

Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини та положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна дійти висновку, що держава не може відмовити особі в проведенні ефективного розслідування за її заявою про кримінальне правопорушення.

Тож відомості, викладені у заяві особи, поданій у порядку ст. 214 КПК України, мають бути внесені до ЄРДР, навіть якщо попередня перевірка такої заяви вказує на очевидну відсутність ознак конкретного правопорушення, оскільки в цьому разі орган досудового розслідування приймає рішення про закриття такого провадження відповідно до статті 284 КПК України і не вправі відмовити особі з цих підстав у внесені відомостей за її заявою до ЄРДР.

З огляду на наведене, заявнику не може бути відмовлено в проведенні розслідування щодо відомостей, викладених у його заяві, оскільки в іншому разі це може свідчити про порушення державою своїх зобов`язань.

Згідно ч.1 ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Скаржником порушено десятиденний строк звернення до суду зі скаргою, але заявлено клопотання про поновлення такого строку у зв`язку з тим, що тривалий час військова частина не отримувала ніякої інформації стосовно поданого повідомлення, а також через прийняття заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що в свою чергу, як наслідок збільшення документообігу загалом у військовій частині через ведення активних бойових дій особовим складом частини так і юридичній її службі.

За вказаних обставин строк оскарження підлягає поновленню, а оскільки у відповідності до вимог ст.214 КПК України з моменту подачі заяви та по теперішній час відповідні відомості до ЄРДР внесені не були, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідність її задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214,303,307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити скаржнику строк для звернення зі скаргою на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, у відповідності до ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2025 за вих.№1334 відносно військовослужбовця ОСОБА_4 .

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020.

Повний текст ухвали складено та проголошено 14.07.2025 о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1