УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Солом`янської оружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), звернулась з даною скаргою до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва на бездіяльність посадових осіб Солом`янської оружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення в строки визначені ст. 214 КПК України.

Скарга мотивована тим, що у березні 2025 року нею до Солом`янської оружної прокуратури м. Києва було надіслано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в якому вона повідомила, що експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення за ст. 384 КК України «Введення в оману суду або іншого уповноваженого органу» складення завідомо неправдивого висновку та надання його суду.

На її подальший запит щодо внесення відомостей до ЄРДР отримала відповідь, з якого вбачається, що відомості до ЄРДР не внесено.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. Скаржником у скарзі заявлено клопотання про розгляд скарги без її участі.

Слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми ч. 3 ст. 306 КПК України, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

У ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.1.ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Зі змісту ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 04.03.2025, подану заявницею до Головного управління національної поліції у м. Києві, заявницею зазначалось, що експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення за ст. 384 КК України. Висновок експертів був складений за результатами проведеної земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2022 у цивільній справі №686/12704/20, де скаржник є позивачем, а самеу травні 2020 року нею до Хмельницького міськрайонного суду було подано позов про порушення її права володіння, користування та розпоряджання її приватною земельною ділянкою відповідачем ОСОБА_7 . Внаслідок реєстрації у ДЗК ділянки :35:001:0464 за невірними координатами (що не відповідали її розташуванню на землі) ця ділянка невірно відобразилася на кадастровій карті, а саме: її відображення частково зайняло місце ділянки скаржниці (на кадастровій карті). Утворилося так зване «накладання» ділянки :35:001:0464 на її ділянку. На доказування своєї позовної заяви вона просила суд призначити земельну експертизу по запропонованим питанням. Передбачалося, що експертиза покаже чи відповідає фактичне розташування ділянки Юр`євої даним у її правовстановлюючому документі, зокрема опису меж; чи відповідає фактична площа моєї ділянки, довжина моєї ділянки та розташування меж довжині, площі та опису меж у моєму правовстановлюючому документі; та чи накладається ділянка Юр`євої на мою ділянку, яку судом було задоволено. Експертиза була оплачена скаржницею згідно отриманого від КНДІСЕ рахунку, у сумі 16989,30 гривень. Виконання експертизи тривало більше трьох років. У січні поточного, 2025, року висновок експертів надійшов до Хмельницького міськрайонного суду. Ознайомившись із ним, вона побачила, що експертиза є безрезультатною, висновок - неправдивим, і зроблено це свідомо та цілеспрямовано.

Втім, на думку слідчого судді, викладені у повідомлені ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, оскільки не містять даних, на підставі яких можливо встановити склад кримінального правопорушення про який зазначає заявник, підслідність/підсудність можливого кримінального правопорушення, яке в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про його вчинення.

Як вбачається з самої заяви, у ній йдеться про незгоду з експертним висновком та не наведено жодних конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, про які вона зазначає у своїй заяві, а її твердження про наявність у діях експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ознак кримінального правопорушення, вчиненого за викладених у повідомленні обставин, ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їх дій. Тобто, заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР, як і не доведено (обґрунтовано) можливість застосування ст.384 КК України відносно експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ).

На думку слідчого судді, зазначені у заяві обставини, серед іншого, позбавляють можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності суб`єктів складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана в тому числі для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання посадових осіб Солом`янської оружної прокуратури м. Києва внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінального правопорушення експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) відсутні, а тому в задоволенні вимог за її скаргою слід відмовити.

На підставі викладеного, з метою обмеження безпідставного впливу на діяльність спеціальних суб`єктів, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Солом`янської оружної прокуратури м. Києва, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8