ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м.Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Володимир кримінальне провадження № 0000637 від 28.11.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кісловодськ Ставропольського краю

РРФСР, громадянина України, освіта вища,

зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

проживаючого в АДРЕСА_2 , одруженого,

фізична особа-підприємець, не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч. 4 ст.358 КК України,-

в с т а н о в и в:

В червні 2024 року (точна дата та час не встановлено), ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений підроблення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного та постанови військово- лікарської комісії, які видаються територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаних документів.

При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказані документи будуть підроблені, реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлені досудовим розслідуванням час, через соціальну мережу «Telegram» надав невідомій особі свої особисті дані, а саме копію паспорту, наявну медичну документацію, фотокартку, для внесення відомостей у тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та постанову військово- лікарської комісії, які в сукупності з іншими документами надають право перетнути державний кордон України у період дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа У невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, використовуючи реквізитні дані ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄПДПОУ 09804544) умисно виготовила підроблені офіційні документи - постанову військово-лікарської комісії № ЦЗК-А21 від 16.07.2024 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.08.2024 вказавши в них завідомо недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_4 до військової служби в Збройних силах України та виключення з військового обліку.

Крім цього, 27.11.2024 близько 21 год. 50 хв., ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», що за адресою: вулиця Левінцова, 60, м. Устилуг, Володимирського району, Волинської області, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, будучи особою призовного віку, який не має права перетину державного кордону України у

період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, з наступними змінами внесеними Указом президента України №740/2024 «Про продовження дії воєнного стану в Україні» від 28.10.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні»» №4024-ІХ від 29.10.2024, з метою незаконного перетину державного кордону України, надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені документи на його ім`я, а саме: постанову військово-лікарської комісії № ЦЗК-А21 від 16.07.2024 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.08.2024, які ІНФОРМАЦІЯ_3 не видавалися та не посвідчувалися, чим використав завідомо підроблені документи.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе у пред`явленому обвинуваченні винним повністю. Суду показав, що з ним дійсно через Телеграм зв`язалась невідома йому особа, яка пообіцяла вирішити питання з виготовлення документів для виїзду за кордон військовозобов`язаним чоловікам. Оскільки йому була необхідна поїздка за кордон, він вирішив скористатись вказаними послугами. Через Телеграм він повідомив про себе необхідну інформацію, а згодом отримав від невідомої йому особи документи, а саме підроблені постанову військово-лікарської комісії № ЦЗК-А21 від 16.07.2024 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.08.2024, які ІНФОРМАЦІЯ_3 йому не видавалися та не посвідчувалися. Розуміючи, що вони не видавались у встановленому законом порядку на його ім`я і він жодного відношення до них не має, він 27 листопада 2024 близько 22 год. під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Устилуг», надав вказані документи працівникам ДПС, після чого був затриманий. Щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок та нетяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Обвинувачений є не судимий, на профілактичних обліках в органах превенції не перебуває, кримінальні правопорушення вчинив вперше, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Суд враховує також його міцні соціальні зв`язки, а також відсутність негативних характеристик та виключно позитивну характеристику з місця останньої роботи. Суд також враховує, що на момент вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, він мав на утриманні неповнолітнього сина, який навчався на території Республіки Польща.

Наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при призначенні покарання за ч.3 ст.358 КК України дають підстави суду перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, та призначити покарання у виді штрафу.

Приймаючи до уваги те, що покарання повинно призначатись згідно принципу індивідуалізації, та має на меті не лише кару, але й виправлення обвинуваченого, суд призначає обвинуваченому покарання за ч.4 ст.358КК України в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, у виді штрафу, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 370-371, 373-374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

- За ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень;

- За ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за цим вироком визначити у виді штрафу в розмірі 3 000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Речові докази підроблені постанову військово-лікарської комісії № ЦЗК-А21 від 16.07.2024 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 08.08.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон марки «One Plus» вважати повернутим його власнику, ОСОБА_4 .

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 03 грудня 2024 року скасувати.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого. Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави витрати за проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 5348 грн.40 коп.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яку може бути подано через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_6