№ провадження 1-кп/208/363/25
ВИРОК

Іменем України

11 липня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

у підготовчому судовому засіданні, згідно угоди про визнання винуватості розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000657 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, освіта неповна середня, офіційно не працевлаштована, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 року між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Покровської окружної прокуратури, за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 6, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Приблизно о 08 годині 12 серпня 2024 року, ОСОБА_4 знаходячись на території Центрального парку міста Родинське Донецької області, поблизу будинку № 37 по вулиці Миру, на лавочці побачила банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яку незадовго до цього загубила потерпіла ОСОБА_8 , а поряд з банківською карткою, знайшла паперовий листок з пін-кодом від неї.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на викрадення банківської картки та подальшого таємного викрадення з неї коштів, ОСОБА_9 впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, викрала з лавочки банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , яка згідно Законів України «Про інформацію», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про банки та банківську діяльність», є електронним платіжним засобом - платіжною карткою, тобто, офіційним документом, виданим АТ «Ощадбанк» потерпілому, як держателю спеціального платіжного засобу.

Заволодівши карткою, ОСОБА_4 залишила місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 357 ч.1 КК України, як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Викравши банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та маючи в розпорядженні пін-код від неї, ОСОБА_4 приблизно о 10.20 годині 12 серпня 2024 року, прийшла до банкомату СADO7680, який розташований за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Шахтарської Слави, буд. 12, де діючи з метою несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем з використанням банкомату, без дозволу власника вставила до нього належну ОСОБА_8 пластикову картку АТ «Ощадбанк», ввела ПІН-код, та скориставшись послугою «зняття готівки», сформувала заявку від імені потерпілої на зняття грошових коштів із банківського рахунку НОМЕР_2 , відкритого в банку АТ «Ощадбанк»

Система банкомату, яка згідно із Законами України «Про платіжні послуги», «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», є інформаційною (автоматизованою) системою, сприймаючи дану операцію проведеною потерпілою ОСОБА_8 , видала через банкомат грошові кошти, тобто в результаті зазначених дій, ОСОБА_9 без відповідної санкції втрутилась в роботу інформаційних (автоматизованих) мереж.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

О 10.20 годині 12 серпня 2024 року, ОСОБА_4 реалізовуючи свій корисливий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , перебуваючи біля банкомату CADO7680, який розташований за адресою: Донецька область, м. Родинське, вул. Шахтарської Слави, будинок 12, впевнившись, що оточуючі не розуміють злочинний характер її дій, діючи в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України 24 лютого 2022 року № 64/2022, шляхом здійснення транзакції, таємно викрала грошові кошти ОСОБА_8 в сумі 6 800 гривень, після чого зайшовши до магазину «Асорті», який розташований по вул. Шахтарської Слави, м. Родинське, Донецької області, використовуючи ту ж банківську картку здійснила покупку продуктів харчування на суму 82 гривень.

Внаслідок вчиненої ОСОБА_9 крадіжки, власниці вказаного майна ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 6 882 гривень.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачена, під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченою ОСОБА_9 та прокурором укладена угода про визнання винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України, у виді 1 року обмеження волі;

- за ч.1 ст. 361 КК України, у виді 1 року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі;

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75, 76 КК України, з звільненням від відбуття покарання з випробуванням.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченій ОСОБА_9 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова обвинуваченої від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого їй кримінального правопорушення, а вона має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь.

Онищенко зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення під час судового розгляду; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченій зрозуміла, укладена нею добровільно і усвідомлено, і у неї було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 підтвердила обставини вчинення кримінальних правопорушень викладених в обвинуваченні, та пояснила наступне.

В зазначений в обвинувальному акті час, вона працювало двірником, та проводячи прибирання в міському парку, знайшла на лавці банківську картку. Поряд з карткою знаходились аркуші паперу, серед яких вона знайшла написаний пін-код. Працюючи офіційно та отримуючи заробітну плату на банківську картку, вона розуміла, що така картка є платіжним інструментом, за допомогою якої можна розрахуватись в магазині, або зняти грошові кошти в банкоматі. В банкоматі вона зняла 6 500 гривень, після чого користуючись банківською карткою купила в магазині цукерки.

Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Гроші та картку повернула працівникам поліції.

Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена нею добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченої наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, за ч.1 ст. 357 КК України - викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, за ч.1 ст. 361 КК України несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , відсутні.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Згідно із ч.3 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 5-ти років, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки

ОСОБА_11 строк дисциплінує засудженого, привчає його до дотримання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Дискреційні повноваження суду у вирішенні питання щодо терміну випробування, дозволяють диференціювати іспитові строки залежно від ступеня тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням конкретних обставин справи.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_9 , суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_9 дійсно вчинені кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України, та вона у них винна;

- угода про визнання винуватості, яка укладена 18.10.2024 року між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_9 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Потерпіла ОСОБА_8 надала добровільну письмову згоду на укладення прокурором угоди з обвинуваченою про визнання винуватості. Цивільний позов нею не заявляється.

Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 18.10.2024 року на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Покровської окружної прокуратури, за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха 6, між прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 та притягнутою в якості обвинуваченої у цьому провадженні ОСОБА_4 , затвердити.

Визнати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України, у виді 1 року обмеження волі;

- за ч.1 ст. 361 КК України, у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти номіналами 500 грн. у кількості 13 одиниць, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , знявши арешт з майна залишити у власника.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженої ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченій, захиснику.

Суддя ОСОБА_1