Кримінальне провадження №629/2369/25
Номер провадження 1-кп/629/195/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2025 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, має на утримання малолітню дитину, не працюючого, не є особою з інвалідністю, військовозобов`язаного, не є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:

09.01.2025 приблизно о 16:50 год., ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та рухався по пр. Перемоги від вул. Федора Супруна в напрямку вул. Сергія Моторного в м. Лозова Харківської області. Під час руху в районі будинку №71 мікрорайону № 4, в м. Лозова Харківської області ОСОБА_4 діючи необережно допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка в цей час рухалась по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо по ходу його руху. Внаслідок дорожньо-транспортної події 11.01.2025 пішохід ОСОБА_7 померла в КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня». Порушення вимог п.п. 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_4 перебувають у причинному зв`язку з вказаною подією та її наслідками.

Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинило смерть потерпілої.

У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, надав покази, підтвердивши обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. З правовою кваліфікацією своїх дій за ч. 2 ст. 286 КК України був згоден, фактичні обставини вчинення злочину не оспорював, щиро каявся у вчиненому та просив суд суворо не карати, відшкодував шкоду.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, даних щодо речових доказів.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, проживає за постійним місцем проживання.

Згідно висновку, викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого кримінальному провадженні, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, небезпеки для суспільства оцінюються як низькі, відділ з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

При відсутності обставин, що обтяжують покарання, обставинами які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди.

Підстав для застосування у відношенні обвинуваченого ст.ст. 69 КК України судом не встановлено, оскільки встановлені вище обставини не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості вчиненого ним злочину.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують покарання, щирого каяття обвинуваченого, який висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується формально позитивно, беручи до уваги обставин вчинення кримінального правопорушення і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд призначає обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, та доходить висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

У відповідності до абз. 1, 5 п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

При звільненні з випробуванням від відбування основного покарання суд відповідно до ст. 77 КК може призначити додаткові покарання: штраф (за умови, що він передбачений санкцією закону, за яким засуджується особа); позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю; позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Додаткові покарання підлягають реальному виконанню, про що суд зазначає в резолютивній частині вироку.

Зі змісту вказаних норм закону та постанов Пленуму Верховного Суду України вбачається, що звільнення від відбування покарання з випробуванням можливо застосувати лише щодо основного покарання.

Так, у разі звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням додаткових покарань (крім конфіскації майна) суд у резолютивній частині вироку повинен чітко вказати, що таке звільнення стосується тільки основного покарання, а додаткове має обов`язково виконуватися реально.

Міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд залишає до вступу вироку в законну силу.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-25/3385-ІТ від 26.02.2025 у розмірі 4775 гривень 40 копійок; комплексної судово транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 3090/3091 від 19.03.2025 у розмірі 21204 гривень 00 копійок.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді ПОЗБАВЛЕННЯ ВОЛІ строком на ТРИ роки ШІСТЬ місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк ОДИН рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування ОСНОВНОГО покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на ДВА роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази: автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_6 .

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.01.2025, на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-25/3385-ІТ від 26.02.2025 у розмірі 4775 гривень 40 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020649, код класифікації доходів бюджету 24060300 з відміткою платежу - за експертні послуги.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення комплексної судово транспортно-трасологічної, автотехнічної експертизи та експертизи відео-, звукозапису № 3090/3091 від 19.03.2025 у розмірі 21204 гривень 00 копійок, які необхідно стягнути на наступні реквізити: ГУК Харків обл/МТГ Лозова/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020573, код класифікації доходів бюджету 24060300 з відміткою платежу - інші надходження.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_8