ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

суді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000260 від 16.05.2024 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 березня 2025 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, із неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 с. 186 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 березня 2025 року ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, із неповною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України та за його вчинення призначено йому покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 визначено відраховувати з 16 травня 2024 року, тобто з часу фактичного затримання,

ЄУНСС: 713/4157/24 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/172/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

зарахувавши в строк призначеного покарання, відповідно до вимог ст. 72 КК України, період перебування його під вартою.

Обрану у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Включено інформацію про ОСОБА_8 , як обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи відповідно до п. 2, ч. 4, ст. 374 КПК України, ст. 6-1 КВК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 8 540 (вісім тисяч п`ятсот сорок) гривень 54 (п`ятдесят чотири) копійки.

Вирішено долю речових доказів.

Як встановлено судом першої інстанції та апеляційним судом, ОСОБА_8 , 16.05.2024 року близько 17:00 год перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на велосипеді в с. Лукавці по вул. Засеретській, Вижницького району Чернівецької області, побачив малолітню потерпілу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_2 , яка рухалась по даній вулиці на власному велосипеді біля річки «Серет», під`їхав до неї та почав розмовляти, після чого у нього виник умисел, направлений на зґвалтування малолітньої потерпілої ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, діючи умисно та протиправно, використовуючи свою фізичну перевагу над малолітньою, достовірно знаючи що ОСОБА_10 не досягла чотирнадцяти річного віку та в силу свого загального фізичного та психологічного розвитку не може чинити опір, взяв її на руки та поніс в чагарники, які знаходяться на березі річки «Серет» в межах с. Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, неподалік тросового підвісного моста, де повалив на землю, застосовуючи силу, а саме утримуючи тіло малолітньої потерпілої за пояс, закриваючи малолітній очі, силоміць зняв з неї штани та нижню білизну, після чого зняв свої штани та нижню білину, оголивши таким чином свої геніталії, примусово, проти волі малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , намагався ввести свій статевий орган в анальний отвір дитини, проте не зміг цього зробити. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 , ввів свій статевий орган у її ротову порожнину, вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням в тіло малолітньої потерпілої з використанням геніталій, чим порушив її статеву недоторканість. В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_8 , направлених на зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 , останній відповідно до висновку експерта № 86 від 19.06.2024 року, спричинено наступні тілесні ушкодження: садна: на лобній ділянці справа; на поперековій ділянці зліва по при хребтовій лінії в проекції 12-го ребра; на нижньо-внутрішньому квадранті правої сідниці в кількості 3-х; на внутрішній поверхні лівого гомілково-ступневого суглобу в кількості 5-ти; синці: на задній поверхні в верхній третині правого стегна; на передньо-зовнішній поверхні в нижній третині правого стегна, які виникли не менш ніж від шестикратної травмуючої дії (контактів) твердих тупих предметів чи співударянні з такими, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, тобто зґвалтування, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Крім цього, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, термін дії якого неодноразово продовжувався, 16.05.2024 року близько 17-00 год перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись спільно із малолітньою потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в чагарниках, які знаходяться на березі річки «Серет» в межах с. Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, неподалік тросового підвісного моста, маючи на меті злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, умисно та протиправно, використовуючи свою фізичну перевагу над малолітньою, достовірно знаючи, що ОСОБА_10 не досягла чотирнадцяти річного віку та в силу свого загального фізичного та психологічного розвитку не може чинити опір, оглянувши вміст належного їй рюкзака, знайшов 200,00 гривень, які відкрито викрав. У подальшому, ОСОБА_8 з грошовими коштами в сумі 200,00 гривень з місця вчинення злочину втік та розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив малолітній потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України, та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку із тим, що не доведено, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції в порушення вимог кримінального процесуального закону при ухвалені судового рішення у даному кримінальному провадженні допустив невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважає, що суд безпідставно став на бік обвинувачення.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтвердили вину його підзахисного в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України.

Звертає увагу суду на те, що фактично обвинувачення ґрунтується лише на показах малолітньої дитини ОСОБА_10 , які через відсутність послідовності та повноти відповідей на задані запитання при проведенні допиту у порядку ст. 225 КПК України викликають сумнів у їх правдивості та об`єктивності, зокрема щодо особи нападника. На частину поставлених запитань потерпіла взагалі не відповіла. При цьому мають місце суттєві суперечності у її показах, частина її показань різниться із поясненнями, наданими раніше.

Зазначає, що у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.05.2024 року, складеному о 18 год 20 хв. ст. інспектором ювенальної поліції Вижницького РВП ОСОБА_11 заявник ОСОБА_12 не вказала про відкрите заволодіння грошима її доньки в сумі 200 грн., а лише заявила про зґвалтування її доньки ОСОБА_8 , хоча обставини даного кримінального правопорушення на той час не були відомі та досліджені. Аналогічну заяву, як під кальку, у той же день та час 18 год 20 хв. цією ж поліцейською відібрано у батька дитини, ОСОБА_13 , що є не можливим.

Також на думку апелянта протокол ОМП та долучені до нього відео та фототаблиця не можуть бути належними та допустимими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки відсутня інформація про технічні засоби, не зазначена точна адреса понятої ОСОБА_14 , на відео не зафіксовано початок та кінець ОМП. Описова частина протоколу ОМП не містить відомості щодо загальної характеристики даної місцевості, місця події, його оточення та меж, не описано шляхи підходу до даного місця події і шляхи відходу, не проводилися будь-які заміри, зокрема відстань від дороги, відстань до річки, навісного мосту тощо.

Вказує на безпідставну відмову в задоволенні колегією суддів його клопотання про допит свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були на місці події та зі слів обвинуваченого ОСОБА_8 він з ними спілкувався, про їх присутність на місці події зазначив батько обвинуваченого ОСОБА_17 , допитана в якості свідка ОСОБА_18 , яка першою прибула на місце події також пояснила, що бачила там двох хлопців на автомашині.

Стверджує, що суть та зміст даного кримінального провадження в цілому, у т. ч. повідомлення про підозру не відповідає фактичним обставинам даної події.

Окрім цього, на думку апелянта, впізнання на досудовому розслідуванні за фотознімками відбулося за участі малолітньої потерпілої вже після того, як їй попередньо уже було продемонстровано обвинуваченого на місці ОМП, у відділі поліції, якого вона пізніше впізнавала під час даної слідчої дії, тому вона указала на нього, як на нападника. Враховуючи істотні порушення законодавства, долучений до справи та досліджений у суді протокол пред`явлення особи для впізнання не може бути належним та допустимим доказом.

Разом з цим, зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 був позбавлений можливості приймати безпосередню участь при допиті потерпілої ОСОБА_10 , що в свою чергу свідчить про упередженість з боку сторони обвинувачення та порушення законних прав та інтересів ОСОБА_8 , передбачених КК та КПК.

Зазначає, що висновки судово-психіатричної експертизи № 801 від 28.05.2024 року, судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/8028-БД від 06.09.2024 року, судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/8908-БД від 10.10.2024 року, судово-медичної експертизи № 87 від 19.06.2024 року, судово-токсикологічної експертизи № 862 від 29.05.2024 року, судово-токсикологічної експертизи № 861 від 14.06.2024 року, цитологічної експертизи № 84 від 11.07.2024 року, цитологічної експертизи № 85 від 11.07.2024 року, судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/8714-БД від 08.10.2024 року, цитологічної експертизи № 86 від 11.07.2024 року, цитологічної експертизи № 82 від 10.07.2024 року, судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/8719 БД від 07.10.2024 року, судово-медичної експертизи № 86 від 19.06.2024 року, судово-імунологічної експертизи № 957 від 12.07.2024 року, цитологічної експертизи № 83 від 10.07.2024 року, судово-імунологічної експертизи № 956 від 12.07.2024 року, не містять доказів про причетність його підзахисного ОСОБА_8 до зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 та відкритого викрадення ним чужого майна, а саме купюри номіналом 200 грн.

Інших апеляційних скарг від учасників судового провадження не надходило.

Однак надійшло заперечення від представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , - адвоката ОСОБА_7 на апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , зі змісту якого вбачається, що прокурор просить оскаржуваний вирок залишити без змін, а подану захисником апеляційну скаргу без задоволення.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від обвинуваченого ОСОБА_8 про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді апеляційної скарги його захисника.

В судове засідання законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_19 та малолітня потерпіла ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилися, та не повідомили суд про поважність причин їхньої неявки, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , - адвоката ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, з підстав наведених у ній, та не заперечував проти розгляду справи за відсутністю малолітньої потерпілої та її законного представника, які належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, міркування прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги захисника, оскільки вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим та не заперечувала проти розгляду справи за відсутністю малолітньої потерпілої та її законного представника, які належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, думку представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , - адвоката ОСОБА_7 , яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та не заперечувала проти розгляду справи за відсутністю малолітньої потерпілої та її законного представника, які належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Приписами ст. 370 КПК України встановлено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

На переконання колегії суддів, вирок районного суду відповідає в повній мірі вказаним вимогам.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 152 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наведеними у вироку доказами, які судом першої інстанції досліджені всебічно, повно і об`єктивно.

Як свідчать матеріали кримінального провадження судом першої інстанції досліджено всі ті обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, а тому посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 про те, що вирок суду є необґрунтований, оскільки відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення його підзахисним зґвалтування, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, неповнолітньої ОСОБА_10 , а також відкритого викрадення чужого майна, не ґрунтуються на матеріалах даного кримінального провадження та спростовуються доказами покладеними в основу обвинувачення визнаного судом доведеним.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що викладені у вироку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 152 КК України не визнав, та показав суду, що того дня, 16 травня 2024 року о 17:30 год приїхав з роботи та пішов на річку Серет ловити рибу. Коли вертався забрати велосипед, то його затримали працівники поліції. Казав їм, що з неповнолітньою ОСОБА_20 того дня не був, не бачив, нічого з нею не робив. Казав працівникам поліції, що нічого не робив, а вони почали його бити, з ноги в груди били. Зазначив, що раніше телефон у нього впав, коли він спускався до річки, то спіткнувся і телефон міг упасти. Того дня зловив дві форелі, яку працівники поліції викинули у смітник. Того дня на річці його бачили ОСОБА_21 та ОСОБА_22 . Коли його затримали, то він підписував документи, але їх не читав. Під час останнього слова просив зменшити покарання.

Незважаючи на повне невизнання ОСОБА_8 вини, його винуватість у вчиненні вказаних злочинів підтверджується сукупністю узгоджених між собою доказів, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка.

Так, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_8 у вчиненні зґвалтування, а також відкритого викрадення чужого майна, суд обґрунтовано послався на показання неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка під час допиту, в порядку ст. 225 КПК України, пояснила, що проживає в с. Лукавці, разом з мамою ОСОБА_23 , татом ОСОБА_24 , сестрою ОСОБА_25 , меншим братиком ОСОБА_26 , старшим братом ОСОБА_27 . 16 травня, вона мала забрати в тьоті ОСОБА_28 молоко, це в центрі, бо мама попросила. То був четвер, десь у 5-й годині. Вона мала поїхати до магазину який називається (кажуть у селі) «Сабур» на своєму велосипеді. Їхала ґрунтовою дорогою, по дорозі зустріла незнайомого чоловіка, який був одягнений в темний одяг (куртку і штани) та рухався на старенькому велосипеді. Чоловік віком молодший за її тата. Чоловік спочатку перегнав її, потім біля кладки він став, подивився, розвернувся, перекрив їй дорогу і питався «чи можна мене на дві мінутки?». Вона йому нічого не встигла сказати, а він на руках поніс її у кущі. Ніс її десь 2 хвилини. Він її поніс до дерева і почав знімати свої штани і труси також. Вона бачила його голого в цій частині. Він далі намагався з неї стягнути штани і труси, закрив їй очі, і потім почав пхати щось в рот і зад (чи в попу точно не пам`ятає). Пхав щось довге, м`яке і тверде, і тепле. Відчувала волосся в роті. Утримував її за пояс. Чоловік казав тримати його піську руками. Він насильно щось пхав до рота, але не знає що то було. Не просив брати. Чоловік трогав її за пояс. Чи трогав її чоловік нижче пояса не пам`ятає. Коли він пробував їй сунути щось в зад вона лежала. Там була трава, дерева. Тьотя ОСОБА_29 ішла до неї до хати шукати її, бо вона чекала її, і потім побачила велосипед, це був її велосипед і потім т. Галя кричала « ОСОБА_30 », вирішила піти у кущі і той дядько побіг (втік). Кликала на допомогу. Тьотя ОСОБА_29 почула. Цей чоловік погрожував словесно нецензурними словами (матами). Не пам`ятає чи рухався чоловік коли засовував предмет. Коли тьотя ОСОБА_29 її побачила вона була роздягнена. Чоловік, коли були у кущах забрав у неї 200 гривень, які мама їй дала для того щоб вона тьоті ОСОБА_28 віддала за молоко. Гроші не повернув. Гроші забрав у кущах. Не розуміє, що чоловік хотів від неї. Гроші були у її рюкзаку. У рюкзаку окрім грошей був ще м`ячик. У той день вона була у рожевому спортивному костюмі. Чи зможе вона впізнати цього чоловіка точно не знає. Коли тьотя ОСОБА_29 прийшла і побачила її, питалась, що ти там робила, і вона їй розказала. Вона одягнулася, і тьотя ОСОБА_29 подзвонила її мамі. Потім мама прийшла і викликали поліцію. Потім той дядько прийшов за своїм велосипедом, і почав казати мамі «чому ви забрали мій велосипед, він був у долині?», і потім поліція приїхала і забрала його. Вона його впізнала і повідомила про це поліцейським. Велосипеди лежали на дамбі, там є зарінок (велике поле і є хати), і кущі. Раніше цього чоловіка ніколи не бачила.

На підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 152 КК України, крім показань малолітньої потерпілої, свідчать показання свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_31 , які підтвердили обставини справи, при цьому, не встановлено жодних суперечностей у показаннях свідків, а висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_12 показала, що ОСОБА_20 є її дочкою. 16 травня 2024 року о 16:00 год. відправила свою доньку ОСОБА_20 до ОСОБА_32 по молоко та сметану. Дочка одягнулась, взяла маленький рюкзачок в який вона поставила 200,00 грн. та поїхала. В рюкзаку був тенісний м`ячик і стара квитанція з магазину. Через 15 хв. зателефонувала ОСОБА_32 та запитала, де ОСОБА_33 , на що вона повідомила, що донька відразу поїхала після її дзвінка. ОСОБА_32 сказала, що дочки немає, на що вона попросила почекати, бо подумала, що донька доїжджає. Через деякий час ОСОБА_32 знову зателефонувала і сказала, що ОСОБА_20 немає та сказала, що можливо вона не так зрозуміла куди їхати. Через деякий час ще раз зателефонувала ОСОБА_34 та сказала, що сама привезе молоко і сметану. Через деякий час знову зателефонувала ОСОБА_32 , але був дуже поганий зв`язок і вона чула, що ОСОБА_32 дуже кричала, була схвильована, казала щоб вона покликала ОСОБА_35 , сусідів. Зазначила, що не могла розібрати що сталось, подумала, що дитина з кладки впала. За 15 хв. добігла до дамби, та побачила, що по дві сторони лежали велосипеди, один дорослий та один ОСОБА_36 , ОСОБА_32 з своєю малою дочкою та ОСОБА_10 стояли на дамбі, дитина коли її побачила, то підбігла та притулилась, нічого не казала, тільки її дуже трясло. ОСОБА_32 розказала, що їхала велосипедом та побачила два велосипеди, подумала, що ОСОБА_33 з подругою спустились, почала її кликати. Тоді з кущів почула крик, який був приглушений, відразу кинула велосипед і побігла вниз і назустріч їй ішла ОСОБА_33 , яка в одній руці тримала кросівок, одна нога була взута, на одній нозі була штанина з трусиками, а друга ніжка була повністю гола. Коли прийшла, то дитина була одягнута і стояли біля велосипедів, відразу набрала до поліції. Коли працівники поліції під`їжджали, то зателефонували щоб уточнити їх місцезнаходження, на що вона попросила ОСОБА_32 вийти назустріч, а ми залишились. ОСОБА_37 підійшов ззаду, пройшов до велосипеда і сказав нащо вона взяла його велосипед (колесо), і що він його залишив в іншому місці, і що вона перетягнула. Зазначила, що не могла зрозуміти, про що ОСОБА_8 говорить, але в цей момент подивилась на дочку, яка побачивши його почала дуже трястись і дуже злякалась. Побачивши її реакцію запитала, чи ОСОБА_8 є тим чоловіком, якого вона боїться, на що вона нічого не сказала, але за третім разом коли вона перепитала, то дочка притулилась і ствердно махнула. Після чого ОСОБА_8 почав кричати: «Це точно я? Це точно я?». Після цього вона сказала ОСОБА_8 : «Що ти наробив? Ти знаєш чия це дитина». Побачивши працівників поліції сів на велосипед і почав їхати, на що вона крикнула, що це він, і працівники поліції затримали ОСОБА_8 . Працівники поліції питали у ОСОБА_10 чи ОСОБА_8 є тим чоловіком, то вона підтвердила. Перед тим як вони чекали на працівників поліції, вона питала ОСОБА_38 хто це з нею зробив, вона сказала, що не знає того чоловіка, він їй похожий на цигана, у нього були чорні руки та на руках було щось червоне чи краска, чи подряпина і він високий, 1,90 метра зросту, описувала кофту, куртку. Дитина сказала, що цей чоловік її обігнав, зняв з велосипеда і поніс в кущі. Більше нічого не казала і по тепер нічого не каже. У дитини великий страх, волосся посивіло після цього випадку. Зазначила, що ОСОБА_10 кожного дня ходила по цій дамбі до школи. Того дня у школі не була, бо приїхала їхня старша дочка і вони працювали на городі, а ОСОБА_10 возила у візочку меншу дитину. Після цього випадку грошей у рюкзаку не було. Зазначила, що знала ОСОБА_8 як жителя села, ніколи конфліктів з ним не було. ОСОБА_32 також сказала, що коли знайшла ОСОБА_10 то бачила потім недалеко від того місця ОСОБА_8 , в якого штани були мокрі, тому звернула на нього увагу. Зазначила, що того дня інших осіб не бачила, тільки одного чоловіка, який проїжджав повз. ОСОБА_10 показувала працівникам поліції місце події, де потім знайшли і телефон ОСОБА_8 , квитанцію, тенісний шарик. Тиск на ОСОБА_20 працівники поліції не чинили, показувала все сама. Дитина після цього була у дуже пригніченому стані, боялась ходити до школи. Категорично заперечила щодо повторного допиту малолітньої ОСОБА_10 .

Допитана в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_39 зателефонувала до неї і вони домовились про продаж їй молочних продуктів. ОСОБА_39 відправила по молоко свою малолітню дочку ОСОБА_20 , вони повинні були зустрітись біля магазину «Сабура», вона мала її зустріти. Коли прийшла до магазину разом з своєю дочкою, оскільки ОСОБА_36 довго не було, то через деякий час зателефонувала до ОСОБА_39 і запитала де ОСОБА_33 , на що вона їй відповіла, що та уже давно поїхала і мала б уже бути. Подумала, що ОСОБА_33 пішла іншою дорогою. Пішла назустріч ОСОБА_40 , побачила, що її немає, то знову повернулась до магазину і зателефонувала ОСОБА_39 та сказала, що привезе їй молочні продукти. Коли переїхала тросовку, поїхали дамбою, побачила на узбіччі велосипед ОСОБА_36 та дорослий велосипед. Почала кликати ОСОБА_38 , нічого не було чути, потім голосніше почала кричати. Потім почула крик приглушений, кинула велосипед, взяла в руки в камінь, пішла і почала ще сильніше кричати. З кущів вийшла ОСОБА_33 , майже роздягнута, була без взуття, взуття було в руках, одна нога була гола, на нозі, у неї була одна штанина з трусиками в руках відкритий рюкзачок. Дитина сказала: « ОСОБА_41 , там. ОСОБА_41 , там». ОСОБА_10 почала одягатися, відразу зателефонувала до ОСОБА_42 . Через деякий час приїхала ОСОБА_39 і вони почали питати що сталось, при цьому ОСОБА_10 весь час витирала ротик і плювалась, через що на рукавах були білі плями від слини. Коли під`їхала ОСОБА_39 вона їй повідомила про те, що сталося, сама пішла шукати того хто це міг зробити, у той час там окрім ОСОБА_8 більше нікого не було. Коли доходила до тросовки, побачила як виходить ОСОБА_37 , мокрий до половини ніг, а там ще хлопці були, які машиною приїжджали, вона запитала в них, що з ОСОБА_43 , чого він такий мокрий, то вони сказали, що ОСОБА_8 казав, що рибу ловить. Ці чоловіки поїхали машиною. Інших осіб, крім ОСОБА_44 там не було і не бачила. ОСОБА_37 пішов у ту сторону, де стояла ОСОБА_39 з дитиною, про що він з нею говорив не чула. Пізніше приїхали працівники поліції і його затримали. ОСОБА_20 казала їй, що гроші забрав дядя, та що дядько був високий, чорний, похожий на цигана.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показала, що працює психологом. В рамках досудового провадження мала розмову з дитиною ОСОБА_10 , яка відбулась20.06.2024 року. Під час опитування стан дитини був пригнічений. На запитання, які стосувались інтимних місць чи дій кривдника щодо неї відповідала не задумуючись, раніше не бачила статевих чоловічих органів, не знає значення цих слів, з порядної сім`ї. Зі слів дитини вдалося з`ясувати, що того дня виповнилось їй 10 років, проживає в с. Лукавці, Вижницького району Чернівецької області, з мамою, татом, має старшу сестру, меншого та старшого від себе братів, стосунки в сім`ї гарні, батьки піклуються про неї, доглянута, задоволені всі базові потреби дитини, на той момент перейшла до п`ятого класу. Про випадок, що трапився з нею розповіла, що подія відбулась у травні 2024 року. Близько 17 год мама попросила дитину поїхати до магазину в центр села, де дівчинка мала купити молочні продукти до тітки ОСОБА_28 . До магазину прямувала на велосипеді, з собою мала рюкзак в якому було 200,00 гривень. Їхавши по шутровій дорозі, неподалік дамби поблизу річки Серет, дитину перегнав на велосипеді невідомий їй раніше чоловік, спочатку він поїхав швидше, обігнав дівчинку, розвернув свій велосипед та попрямував до дитини, перекривши їй дорогу запитав, чи можна її на дві хвилини, не маючи куди поїхати дитина зупинилась. В цей час чоловік взявши дитину під обидві пахви своїми руками поніс у кущі. Дитина сказала, що дядько був схожий на цигана і від нього погано пахло. Також дівчинка стверджувала, що кричала на допомогу, але нікого не було. Даний чоловік поклав дитину на землю, спочатку роздягнувся, а потім роздягнув її, зняв штанці та трусики, закрив їй очі та почав вчиняти оральне та анальне насильство над дитиною. Крім цього, забрав 200,00 грн. з дитячого рюкзака собі. Дитина вказала, що ніколи не бачила статевого органу чоловіка, але детально його описала і вказала, що чоловік проникав пальцями в її статевий орган, при цьому зазначила, що кричала, пручалася, але чоловік утримував дитину і змоги втекти вона не мала. Дитина вказала, що чоловік стояв на колінах, а вона лежала на землі, він повертав її і нахиляв. На запитання чи виділялась якась речовина зі статевого органу чоловіка, відповіла, що не знає, бо було дуже глибокого, вона відчувала волосяний покрив. Зі слів дівчинки дана подія тривала біля 20-ти хвилин. Однак зазначила, що в стані стресу дитина не може визначити кількість часу протягом якого щодо неї були вчинені протиправні дії. Дівчинка вказала, що чоловік казав їй торкатись до свого статевого органу. Через деякий проміжок часу жінка, до якої їхала дитина, поверталася додому і почувши крики дитини почала її гукати. В цей час чоловік закривши рот дитині, зрозумів, що жінка підходить ближче, втік з місця події, залишивши свій телефон та велосипед. Дитина схопила свій рюкзак та побігла до тьоті ОСОБА_28 , при цьому була роздягнута до поясу. На місце події приїхала мама дитини і було повідомлено правоохоронні органи. Пізніше чоловік повернувся на місце події щоб забрати свій телефон і велосипед, дитина тоді бачила його востаннє. Не маючи попереднього досвіду дитина не розуміла, що робить з нею і що хоче від неї цей дядя і тому сильно злякалась. Зазначила, що опитування дитини проводилось в кімнаті їхнього центру, в якій знаходилась тільки вона та дівчинка. Більше ніхто не був присутній, опитування фіксувалось на відеофіксацію. Також була присутня під час допиту дитину в рамках ст. 225 КПК України, як психолог-спеціаліст. Дитина давала такі самі покази. Дитина вступила з нею в контакт, їй було комфортно при розмові, задавала питання відповідно до віку дитини. ОСОБА_10 здавалась спокійною та врівноваженою, однак дітям властива відтермінованість, а саме, ознаки травми в дитини були на вербальних і невербальних ознаках. Була помітна в її поведінці відстороненість від людей, дитина або замовкала, або швидко починала говорити, що свідчить про те, що спрацьовував захисний механізм психіки, який свідчить про те, що дитина пережила якусь певну травматичну подію в своєму житті, стала більш пасивною, є проблеми зі сном, має відчуття апатії, безнадії, тривоги, відчуття провини та небезпеки, це є наслідки психотравми. Під час розмови дитина надавала добровільно всі відповіді на питанні і на неї не чинився тиск. Також зазначила, що була присутня під час слідчої дії впізнання особи, дитині надали декілька фотокарток осіб, де вона з першого разу вказала на особу, яка вчиняла відносно неї протиправні дії. Дитину в центрі ОСОБА_45 допитували один раз, оскільки повторний допит приносить значну психотравму для дитини і потім може виникати посттравматичний синдром в дорослому віці і щоб уникнути повторної ретравматизації не рекомендовано допитувати дитину ще один раз. Зазначила, що як психолог категорично не рекомендує допитувати дитину ще один раз в суді, оскільки дитина проживає цю травму і навчилась з нею жити, повторний допит однозначно нашкодить дитині.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_46 показала, що є дружиною ОСОБА_8 , з яким офіційно прожила шість років, є спільна дитина, віком чотири роки. Як чоловік, ОСОБА_8 дуже хороша людина та батько для дитини. Коли відбулась дана подія, напередодні, це була середа, ОСОБА_8 прийшов з роботи та сказав, що іде рибалити, на що вона погодилась і відпустила його. У травні, точної дати не пам`ятає, але вказала, що це був четвер, ОСОБА_8 приніс їй каву та попросив чистий одяг та пішов на роботу. Після обіду їй зателефонував тесть ОСОБА_17 та повідомив, що ОСОБА_8 затримала поліція і потрібний паспорт. Через декілька хвилин приїхала машина і вона винесла паспорт, при цьому їй нічого не сказав тесть про те, що сталось. Через дві з половиною години, тесть зателефонував та сказав зібрати одяг, бо ОСОБА_8 затримала поліція. Через деякий час винесла одяг. У п`ятницю приїхала в поліцію, де їй повідомили, що в с. Лукавці зґвалтували дитину і по підозрі затримали її чоловіка. Того ж дня чоловіку обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У понеділок поїхала в м. Чернівці до ОСОБА_8 , попередньо отримавши дозвіл на побачення у слідчого. Коли зустрілась з ОСОБА_8 побачила, що в нього рана на носі, що її здивувало. На запитання що сталось, ОСОБА_8 сказав, що його били в поліції до тих пір, поки не підписав документи, при цьому сказав, що документи не читав. На її питання що сталось, ОСОБА_8 сказав, що не знає, йому тільки відомо, що зґвалтували дитину. ОСОБА_8 повідомив, що він дані злочини не вчиняв, дитину не ґвалтував. Після чого запитала чи його хтось бачив, на що він сказав, що бачили ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Показував того дня руки та казав, що йому обстригли нігті. Зазначила, що руки були чисті. Більше того дня їм не дали поговорити, після чого вона зв`язалась з його адвокатом, який повідомив, що ОСОБА_8 били в поліції, однак він зробив все щоб цього більше не було. Для того щоб перевірити інформацію, яку сказав їй ОСОБА_8 , підійшла до ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які підтвердили, що бачили її чоловіка на ОСОБА_47 , і з ним говорили. Повідомили, що стояли спочатку біля тросової кладки, бачили як під`їхали працівники поліції, підійшли до них, задали питання і пішли. Через декілька хвилин побачили як іде ОСОБА_8 , в руках ніс рибу, привітався з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , поговорив з ними, показав що зловив на ріці та сказав, що йде забрати велосипед, який залишив у кущах. Через декілька хвилин побачили, що його тягнуть працівники поліції, один з них намагався його вдарити, на що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 дали зауваження і працівники поліції посадили ОСОБА_8 в автомобіль. Зазначила, що її чоловік зазвичай їде на роботу велосипедом о 08:00 год ранку, а закінчує роботу 17:00 год - 18:00 год, працював не офіційно. Того дня був одягнутий у чорні штани без замків, сіру світлу кофту, в якій спереду були полоси та синя кепка. Потерпілу та її сім`ю не знає, ніколи не спілкувались та не зустрічались. Зазначила, що ніколи не бачила щоб її чоловік проявляв якийсь інтерес до неповнолітніх дітей. На її думку ОСОБА_8 не міг забрати гроші у дитини, оскільки на той момент у них вдома були гроші, які він міг в любий момент взяти. Того дня і напередодні чоловік нічого не фарбував, на руці завжди носив обручку. Обручку і паспорт віддали їй у п`ятницю, коли брала дозвіл на побачення. Зазначила, що у їхньому селі проживають люди ромської національності. Зазначила, що проживають з чоловіком у будинку без умов, недавно його придбали, чоловік миється у тазику один раз на тиждень. Як подружжя у них нормальне та постійне сексуальне життя.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що є батьком ОСОБА_8 . Того дня, йому зателефонував сусід та повідомив, що його сина ОСОБА_8 забрали працівники поліції. ОСОБА_8 нічого не розповідав про подію, оскільки з ним не спілкувався. Бачив сина уже в кайданках, коли затримали, сидів у машині. ОСОБА_8 був одягнутий у штанах, кофті та шльопанцях. Коли прийшов на місце, то йому не дали поговорити з сином. Зазначив, що син проживає у офіційному шлюбі, придбав хату, був хороший сім`янин. Сім`ю ОСОБА_48 знає, в добрих відносинах був. З сином був у хороших відносинах, не сварились, з друзями був у гарних відносинах. У дитячі та юнацькі роки був хорошим сином. ОСОБА_8 офіційно не працював на роботі, але гроші були. Якщо сину були потрібні гроші, то він завжди просив їх, ніколи сам не забрав. Востаннє бачив ОСОБА_8 7-8 травня 2024 року, після ОСОБА_49 . ОСОБА_8 любив рибалити. Знає, що того дня його сина бачили ОСОБА_21 та ОСОБА_50 , які сказали, що говорили з ним. Вважає, що його син не міг вчинити сексуальне насильство. Зазначив, що у с. Вахнівці, біля автобусної зупинки проживають особи ромської національності (цигани).

Вищевказані покази неповнолітньої потерпілої узгоджуються із показами свідків, які надавали свої покази в судових засідання суду першої інстанції, та були попередженими про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та в своїй сукупності узгоджуються між собою.

Також, суд обґрунтовано послався на відомості, які містяться у:

- витягу з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000260 від 16.05.2024 року за ознаками кримінальних проваджень, передбачених ст.ст. 152 ч. 4, 186 ч. 4 КК України;

- постанові начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_51 «Про об`єднання кримінальних проваджень» від 30.10.2024 року за даних якої вбачається, що матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000260 від 16.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.4 KK України, № 0001160 від 29.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.4 КК України об`єднано в одне провадження;

- рапорті, який зареєстрований ЄО №2808 від 16.05.2024 року з даних якого вбачається, що 16.05.2024 року о 18-03 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.05.2024 року о 18-02 год. за адресою с. Лукавці по вул. Засеретська, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_12 повідомила, що невідомий чоловік на велосипеді ромської національності забрав кошти 200,00 грн. та роздягнув дитину (дівчинку) 10 років, під час крику сусідки побіг у невідомому напрямку;

- протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.05.2024 року з даних якої вбачається, що інспектор ЮПСП Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 прийняла заяву від ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій остання повідомила, що 16.05.2024 року близько 17-45 год. її дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зґвалтував односельчанин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме зустрівши потерпілу на АДРЕСА_2 , затягнув неповнолітню в кущі де роздягнув її і себе та торкався до її тіла та вчиняв дії сексуального характеру відносно останньої із оральним проникненням в ротову порожнину з використанням геніталій;

- протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.05.2024 року з даних якої вбачається, що інспектор ЮПСП Вижницького РВП ГУНП В Чернівецькій області ОСОБА_11 прийняла заяву від ОСОБА_13 , в якій останній повідомив, що 16.05.2024 року близько 17-45 год. його дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зґвалтував односельчанин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме зустрівши потерпілу на вулиці Засерецькій біля річки Сірет в с. Лукавці, Вижницького району Чернівецької області затягнув неповнолітню в кущі де роздягнув її і себе та торкався до її тіла та вчиняв дії сексуального характеру відносно останньої із оральним проникненням в ротову порожнину з використанням геніталій;

- протоколі огляду місця події від 16.05.2024 року з таблицею ілюстрацій з даних якого вбачається, що слідчим СВ Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_52 у присутності понятих та спеціалістів з використанням технічних засобів здійснено огляд місця події. Об`єктом огляду є земельна ділянка, яка знаходиться в с. Лукавці між берегом річки Сірет та гравійною дорогою, назва вулиці Засеретська. Вхід до місця події здійснюється з гравійної дороги вул. Засеретської. До місця події веде протоптана стежина із дороги, схилом вниз, відстанню від дороги близько 10 метрів проходить стежина до протоптаної ділянки, на якій хаотично розкидані речі, зокрема мобільний телефон в прозорому чохлі синього кольору, марки «Redmi», тенісний м`ячик помаранчевого кольору, клаптик паперу схожий на фіскальний чек, поліетиленовий пакет. Під час проведеного огляду місця події виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi» синього кольору в прозорому чохлі, тенісний шарік помаранчевого кольору, клаптик паперу схожий на фіскальний чек, поліетиленовий пакет;

- висновку експерта № СЕ -19/126-24/7331-Д від 28.06.2024 року з даних якого вбачається, що на поверхні тенісної кульки помаранчевого кольору та поліетиленового пакета рожевого кольору, які вилучені в ході огляду місця події від 16.05.2024 року, за адресою с. Лукавці, вул. Засеретська, Вижницького району Чернівецької області, наявні сліди рук. На поверхні фіскального чека, вилученого в ході огляду місця події від 16.05.2024 року, за адресою с. Лукавці, вул. Засеретська, Вижницького району Чернівецької області, слідів рук не виявлено: Сліди рук, що виявлені на поверхні тенісної кульки помаранчевого кольору та поліетиленового пакета рожевого кольору, які вилучені в ході огляду місця події від 16.05.2024 року, за адресою с. Лукавці, вул. Засеретська, Вижницького району Чернівецької області, для ідентифікації особи непридатні. 2. Запитання: «Якщо так, то чи не залишені вони підозрюваним ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?» не вирішувалось, у зв`язку з непридатністю слідів рук для ідентифікації особи за ними.

- висновку експерта № 956 від 12.07.2024 року з даних якого вбачається, що кров від ОСОБА_8 належить до групи АВ. Кров від ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В плямах світло-сірого кольору на двох марлевих тампонах (об`єкти №№ 1, 2) сперматозоїди не знайдено. На двох марлевих тампонах плям подібних на кров не знайдено.

- висновку експерта № 83 від 10.07.2024 року з даних якого вбачається, що 1. Згідно «Висновку експерта» № 935 від 20.06.2024 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ГУОЗ Чернівецької ОДА кров ОСОБА_10 відноситься до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» №836 від 28.05.2024 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ГУОЗ Чернівецької ОДА кров ОСОБА_8 відноситься до групи АВ(IV) ізосерологічної системи АВО. 2. При судово-медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластин з кисті правої руки потерпілої малолітньої ОСОБА_53 знайдено нетравматичного походження епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через відсутність ядер в клітинах, придатних для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності знайдених клітин, виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО, що є характерним для самої ОСОБА_53 , і може походити від неї самої. Походження клітин від підозрюваного ОСОБА_8 виключено, оскільки характерний для нього, крім антигену А, антиген В не виявлено. Кров та слина в даному об`єкті дослідження не виявлені. Кал та клітини прямої кишки не знайдені. 3.При судово-медичній експертизі вмісту зрізів нігтьових пластин з кисті лівої руки потерпілої малолітньої ОСОБА_53 знайдено нетравматичного походження епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через відсутність ядер в клітинах, придатних для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності знайдених клітин, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Антиген А є характерним для самої потерпілої малолітньої ОСОБА_53 , і може походити від неї і від іншої особи(осіб), в крові якої(яких) він міститься за рахунок домішки клітин. Антиген В є для неї чужорідним і походить від іншої особи(осіб), в крові якої(яких) він міститься, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 , для якого є властивими антигени А та В прямої кишки не знайдені. Кров та слина на даному об`єкті дослідження не виявлені. Кал та клітини прямої кишки не виявлені.

- заяві ОСОБА_12 від 16.05.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_12 добровільно видала працівникам поліції спортивні штани рожевого кольору з написом Шанель, нижню білизну труси білого кольору з фіолетовою полоскою та квіткою посередині, носки голубі в горошок, що належать ОСОБА_10 ;

- заяві ОСОБА_12 від 16.05.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_12 добровільно видала працівникам поліції спортивну куртку рожевого кольору із знаком і написом Шанель, капюшоном і карманами, що належить ОСОБА_10 ;

- висновку імунологічної експертизи № 957 від 12.07.2024 року з даних якого вбачається, що кров від ОСОБА_8 належить до групи АВ. Кров від ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В плямах світло-сірого, сірого та жовтого кольорів на трусах (об`єкти №№ 1-2) сперматозоїди не знайдено та слідів крові не знайдено;

- висновку імунологічної експертизи № 958 від 12.07.2024 року з даних якого вбачається, що кров від ОСОБА_8 належить до групи АВ. Кров від ОСОБА_10 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В плямах світло-сірого кольору на кофті (об`єкти №№ 1-3) сперматозоїди не знайдено та слідів крові не знайдено. На спортивних штанах та парі шкарпеток плям, подібних на кров та сперму не знайдено;

- висновку судово-медичної експертизи № 86 від 19.06.2024 року з даних якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи малолітньої ОСОБА_10 було виявлено наступні тілесні ушкодження: садна: на лобній ділянці справа; на поперековій ділянці зліва по при хребтовій лінії в проекції 12-го ребра; на нижньо-внутрішньому квадранті правої сідниці, в кількості 3-х; на внутрішній поверхні лівого гомілково-ступеневого суглобу, в кількості 5-ти. Синці: на задній поверхні в верхній третині правого стегна; на передньо-зовнішній поверхні в нижній третині правого стегна. Тілесні ушкодження вказані в п. 1 дійсних «Підсумків» виникли не менш ніж від шестикратної травмуючої дії (контактів) твердих тупих предметів чи співударінні з такими, незадовго до моменту проведення дійсної експертизи і, відноситься до легких тілесних ушкоджень. На тілі малолітньої ОСОБА_10 , не виявлено ушкоджень, локалізація і характеристики яких позволили б кваліфікувати їх як характерні для виникнення під час боротьби чи самозахисту. При огляді зовнішніх статевих органів малолітньої ОСОБА_54 , встановлено, що дівоча пліва останньої не ушкоджена і має таку будову, що не дозволяє здійснення природнього статевого акту з підекспертною без ушкодження дівочої пліви, При огляді малолітньої ОСОБА_53 , будь яких ушкоджень анального отвору та ампули прямої кишки не виявлено. Тілесні ушкодження, які виникають на тілах фігурантів, які здійснюють між собою статевий акт не мають будь-яких особливостей та специфічних ознак які дозволяли б кваліфікувати їх як «характерні» саме для статевого акту не залежно від форми самого акту - вагінального, анального, орального. З огляду на викладене, формування відповіді на питання №7 постанови про призначення дійсної експертизи втрачає свою актуальність. Характер достатньо розвинутих, як первинних так і вторинних статевих ознак на тілі малолітньої ОСОБА_53 , свідчить про те, що стать її може бути визначена, як «жіноча» (ознак гермофродитизму не виявлено). Враховуючи характеристики та особливості розвитку малолітньої ОСОБА_53 , її антропометричні дані, ступінь та особливості розвитку як первинних так і вторинних статевих ознак, можна прийти до висновку що на момент проведення дійсної експертизи малолітня ОСОБА_53 , статевої зрілості не досягла. 9. В контексті формування відповіді на питання №10 постанови про призначення дійсної експертизи, слід зазначити що ні локалізація виявлених на тілі малолітньої ОСОБА_10 , ні їх особливості, індивідуальні ознаки та параметри не надають інформації щодо обставин за яких ці ушкодження виникли. 10. При судово-імунологічному дослідженні висновок експерта № 96 в мазках та на тампонах з рота, присінка піхви та ануса (об`єкти №№ 1-7) ОСОБА_10 , 2014 року народження, сперматозоїди не знайдено;

- постанові про заміну законного представника в кримінальному провадженні від 19 червня 2024 року з даних якої вбачається, що змінено законного представника ОСОБА_13 на в. о. начальника служби у справах дітей Берегометської селищної територіальної громади Вижницької районної державної адміністрації ОСОБА_19 . Роз`яснено права передбачені ч. 5 ст. 44 КПК України;

- постанові про залучення представника потерпілого від 20 червня 2024 року з даних якого вбачається, що залучено ОСОБА_7 до участі у кримінальному провадженні № 0000260 від 16.05.2024 року, як представника малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- копії свідоцтва про народження ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , де в графі батько записано ОСОБА_13 , мати ОСОБА_12 ;

- характеристиці ОСОБА_10 , виданою Лукавецьким ліцеєм Берегометської селищної ради № 83 від 26.06.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_20 навчається у Лукавецькому ліцеї з 1 класу. Оволоділа високим та достатнім рівнем навчальних досягнень. За навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна учениця. Дівчинка добре усвідомлює свої обов`язки, цікавиться навчанням. У неї виявляється бажання вчитися, особливо цікавиться читанням, багато читає. Іванка завжди уважна на уроках. Вміє правильно і точно висловлювати думки. Дівчинка спостережлива, самостійна. Має великий лексичний запас для спілкування, обираючи певні форми для спілкування з дорослими та однолітками. За характером добра, чесна, щедра, спокійна та врівноважена. Вміє співчувати і завжди приходить на допомогу однокласникам. Дівчинка товаришує з учнями класу, є веселою та позитивною. Конфліктів з однокласниками не мала. Вона ніколи не виходить за межі дозволеного, завжди ввічлива. Учениця завжди охайно одягнена, готова до занять, вчасно приходить на уроки, має все необхідне шкільне приладдя. Батьки беруть активну участь у шкільному та особистому житті дитини. Завжди цікавляться її навчанням та вихованням. Приймають участь у класних батьківських зборах;

- акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.05.2024 року з даних якого вбачається, що комісія у складі в.о. начальника ССД ОСОБА_19 , інспектор ВВС, ст. інспектор ЮПСП ОСОБА_11 провели обстеження сім`ї ОСОБА_12 в АДРЕСА_2 . Встановлено, що ОСОБА_20 має окрему кімнату, діти забезпечені всім необхідним для розвитку та проживання;

- акті обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства (фактичного місця проживання особи) ОСОБА_12 № 1-276 від 25.06.2024 року з даних якого вбачається, що сім`я проживає у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 . Умови проживання задовільні. Сім`я багатодітна, малозабезпечена. На утриманні четверо неповнолітніх дітей. Заявниця здійснює догляд за дитиною до трьох років, чоловік не працює, займається ІТД;

- довідці Лукавецького старостинського округу № 1 Берегометської селищної ради №1-821 від 25.06.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_12 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 . Сім`я складається з: чоловіка ОСОБА_13 , дочок ОСОБА_55 , ОСОБА_10 , синів ОСОБА_56 , ОСОБА_57 ;

- довідці «ОКНП Чернівецька обласна психіатрична лікарня» № 7240 від 08.10.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_10 за спеціалізованою психіатричною медичною допомогою в ОКНП ЧОПЛ не зверталася;

- довідці видана ОКНП «Чернівецьким обласним наркологічним диспансером» № 2227 від 27.09.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_10 з приводу лікування не зверталася;

- довідці видана КНП «Вижницька міська лікарня» Вижницької міської ради № 01-22/1116 від 23.10.2024 року з даних якої вбачається, що ОСОБА_10 на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває;

- професійному висновку практичного психолога ОСОБА_31 щодо перебігу психологічної роботи з малолітньою ОСОБА_10 з даних якого вбачається, що у малолітньої ОСОБА_10 на момент опитування в Центрі захисту дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус), не виявлено ознак психічних розладів, але виявлено ознаки психотравми: дитина стала пасивною, з`явилися проблеми зі сном, має відчуття безнадії, апатія, відчуття провини, відчуття сорому, пригнічений стан, відчуття небезпеки, втрата впевненості в собі, думки що лякають. Страх того, що скажуть чи подумають люди. Страх того, що їй не повірять;

- ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 червня 2024 року, якою надано дозвіл провести допит малолітньої потерпілої ОСОБА_10 під час досудового розслідування в закритому судовому засіданні;

- заяві ОСОБА_8 від 26.06.2024 року згідно якої останній в присутності захисника відмовився брати участь у судовому засіданні при допиті малолітньої потерпілої;

- відеодиску з аудіозаписом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_58 та журналі судового засідання від 26.06.2024 року;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.06.2024 року з даних якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_10 за участю законного представника, психолога, представника потерпілої та двох понятих впізнала по фотознімках особу, яка вчинила відносно неї протиправні дії, а саме ОСОБА_8 , фото № 3;

- довідці слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання з даних якого вбачається, що малолітній потерпілій ОСОБА_10 пред`явлено для впізнання чотири фотознімки осіб чоловічої статі, на фотознімках № 1,№ 2,№ 4 невідомі особи (статисти), № 3 ОСОБА_8 ;

- висновку молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/8713-БД від 07.10.2024 року з даних якого вбачається, що встановлено генетичні ознаки зразка крові потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці 1.1. додатку 1.;

- протоколі огляду речей від 16.10.2023 року з фото таблицею з даних якого вбачається, що слідчим було оглянуто мобільний телефон марки «Редмі» синього кольору, який був вилучений у ході огляду місця події та належний ОСОБА_8 ;

- протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.05.2024 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_8 було фактично затримано о 20-15 год. 16 травня 2024 року, за участю двох понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 . Зауважень і заяв під час проведення слідчої дії не надходило;

- протоколі огляду затриманого на наявність тілесних ушкоджень від 16.05.2024 року з даних якого вбачається, що у затриманого ОСОБА_8 виявлено на правому коліні дві давні подряпини та на задній поверхні лівої частини плеча давній шрам на зовнішній і внутрішніх поверхнях обох долонь рук наявні давні подряпини;

- висновку судово-цитологічної експертизи № 82 від 10.07.2024 року з даних якого встановлено наступне: згідно «Висновку експерта» № 935 від 20.06.2024 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ГУОЗ Чернівецької ОДА кров ОСОБА_10 відноситься до групи А(II) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Згідно «Висновку експерта» № 836 від 28.05.2024 року експертизи речових доказів, проведеної у відділенні судово-медичної імунології КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» ГУОЗ Чернівецької ОДА кров ОСОБА_8 відноситься до групи АВ(IV) ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі вмісту плями на светрі, який вилучений у підозрюваного ОСОБА_8 , виявлена слина, знайдено епітеліальні клітини, статеву належність яких встановити не вдалося через відсутність у клітинах ядер, придатних для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності клітин виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Ці антигени є властивими для підозрюваного ОСОБА_8 і можуть походити як від нього, так і від будь-якої особи (осіб), в крові якої (яких) вони містяться. Антиген А є характерним для потерпілої малолітньої ОСОБА_53 , що не виключає походження цього антигену і від неї за рахунок епітеліальних клітин та слини. Кров на светрі не виявлена, кал та піхвовий епітелій не знайдено. Знайдено лише один із елементів характерних для калу - це волокна. 3. При судово-медичній експертизі вмісту плям на футболці, яка вилучена у підозрюваного ОСОБА_8 , знайдено епітеліальні клітини, статеву належність яких встановити не вдалося через відсутність у клітинах ядер, придатних для статево-специфічної диференціації. При встановленні групової належності клітин виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Ці антигени є властивими для підозрюваного ОСОБА_8 і можуть походити як від нього, так і від будь-якої особи (осіб), в крові якої (яких) вони містяться. Антиген А є характерним для потерпілої малолітньої ОСОБА_53 , що не виключає походження цього антигену і від неї за рахунок епітеліальних клітин. Кров та слина на футболці не виявлені, кал та піхвовий епітелій не знайдені. Знайдено лише один із елементів характерних для калу - це волокна;

- висновку експерта № 86 від 11.07.2024 року з даних якого вбачається, що відповідно до якого кров ОСОБА_8 відноситься до групи АВ (ІV) ізосерологічної системи АВО, кров ОСОБА_10 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі вмісту плям на трусах темно-синього кольору, які вилучено в ході особистого обшуку під час затримання підозрюваного ОСОБА_8 виявлена слина, знайдено епітеліальні клітини, статеву належність яких встановити не вдалося через відсутність ядер в клітинах, придатних для даного виду дослідження. Крім цього знайдено сперматозоїд і голівки сперматозоїдів. При встановленні групової належності знайдених клітин, виявлено атиген А та В ізосерологічної системи АВО. Дані антигени є властивими для підозрюваного ОСОБА_8 і можуть походити як від нього так і від будь-якої іншої особи (осіб), в крові якої (яких) вони містяться. Отримані результати вказують на можливість походження слини та частини епітеліальних клітин від потерпілої малолітньої ОСОБА_10 , для якої є характерним антиген А;

- висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/8714-БД від 08.10.2024 року з даних якої вбачається, що на наданих на дослідження трусах, а саме на ластовиці (об`єкт № 1), виявлені клітини з ядрами і сліди сперми та встановлено їх генетичні ознаки, які наведені в таблиці 1.1. додатку 1. Генетичні ознаки слідів сперми та клітин, виявлених на трусах, а саме на ластовиці (об`єкт № 1) збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_10 . Походження клітин в об`єкті № 1 від ОСОБА_10 ;

- висновку судово-цитологічної експертизи № 85 від 11.07.2024 року з даних якого вбачається, що кров ОСОБА_8 відноситься до групи АВ (ІV) ізосерологічної системи АВО, кров ОСОБА_10 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі вмісту марлевих змивів з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_8 , виявлена слина, знайдено епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через відсутність у клітинах ядер, які є придатними для статево-специфічної диференціації. При встановлені групової належності знайдених клітин, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Дані антигени є властивими для підозрюваного ОСОБА_8 і можуть походити як від нього так і від будь-якої іншої особи (осіб), в крові якої (яких) вони містяться. Отримані результати вказують на можливість походження слини та частини епітеліальних клітин від потерпілої малолітньої ОСОБА_10 , для якої є характерним антиген А;

- висновку експертизи № 84 від 11.07.2024 року з даних якого вбачається, що кров ОСОБА_8 відноситься до групи АВ (ІV) ізосерологічної системи АВО, а кров ОСОБА_10 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі вмісту зрізу нігтьових пластин з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_8 , виявлена слина, знайдено нетравматичні походження епітеліальні клітини, статева належність яких не встановлена через відсутність у клітинах ядер, які є придатними для статево-специфічної диференціації. При встановлені групової належності знайдених клітин, виявлено антигени А та В ізосерологічної системи АВО. Дані антигени є властивими для підозрюваного ОСОБА_8 і можуть походити як від нього так і від будь-якої іншої особи (осіб), в крові якої (яких) вони містяться. Отримані результати вказують на можливість походження слини та частини епітеліальних клітин від потерпілої малолітньої ОСОБА_10 , для якої є характерним антиген А;

- висновку судово-медичної токсикологічної експертизи № 861 від 14.06.2024 року з даних якого вбачається, що у біологічному матеріалі сечі ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в кількості 0,81%. Примітка: токсикологічне дослідження сечі на алкоголь було проведено на підставі інформації з постанови» ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння…». Злочин відбувся 16.05.2024 року, а забір сечі проводився 17.05.2024 року;

- висновку судово-медичної токсикологічної експертизи № 862 від 29.05.2024 року з даних якого вбачається, що в крові підозрюваного ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в кількості 0,41%;

- висновку судово-медичної експертизи № 87 від 19.06.2024 року з даних якої вбачається, що у ОСОБА_8 виявлено наступні ушкодження:. садно на задній поверхні в верхній третині лівого передпліччя свіжі (п.1.1), садна в кількості 2-х, на тильній поверхні правої кисті, старі (п. 1.2). Тілесне ушкодження вказане в п.1.1 підсумків виникло не менш ніж від одноразової травмуючої дії твердого тупого предмету чи співударянні з таким, незадового до моменту проведення дійсної експертизи і, відноситься до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження вказані в п.1.2 підсумків виникли не менш ніж від двохкратної травмуючої дії твердих тупих предметів чи співударянні з такими, задовго до моменту проведення дійсної експертизи і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/126-24/8908-БД від 10.10.2024 року з даних якої вбачається, що у наданому на дослідження змиві з головки статевого члена ОСОБА_8 (об`єкт № 1), виявлені клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та придатними для ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілем, та наведені в таблиці 1.1. додатку 1. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змиві з головки статевого члена ОСОБА_8 (об`єкт № 1 ) є змішаним та придатним для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем, який збігається з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 та не збігається з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_10 . Походження домінуючих генетичних ознак клітин в об`єкті № 1 від ОСОБА_10 виключається;

- висновку експерта № СЕ-19/126-24/8028-БД від 06.09.2024 року з даних якого вбачається, що встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт № 1), які наведені в таблиці результатів дослідження 1.1 додатка 1;

- висновку судово-психіатричного експерта № 801 від 28.05.2024 року з даних якого вбачається, що ОСОБА_8 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_8 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та ознак будь-якого іншого, тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, підекспертний ОСОБА_8 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Питання - чи є ОСОБА_8 осудним? виходить за межі компетенції судово-психіатричної експертизи;

- постанові про визнання та приєднання речових доказів від 17.05.2024 року, 17.10.2024 року та 16.10.2024 року.

Оскільки вказані показання та письмові докази не суперечать один одному, є чіткими, послідовними й такими, що взаємодоповнюють один одного, то, на думку колегії суддів, були вірно покладені в основу обвинувального вироку.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.

Колегія суддів вважає, що при дослідженні доказів, суд 1 інстанції дотримався вимог ст. 94 КПК України, а тому посилання сторони захисту про те, суд належним чином не дослідив докази, а тому безпідставно визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушеннях, не знайшли свого підтвердження при розгляд апеляційної скарги.

Стороною захисту під час апеляційного перегляду порушувалося питання про повторне дослідження доказів у провадженні, а також про допит свідків, які не були допитані у суді першої інстанції ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Суд апеляційної інстанції розглянув дане клопотання, при цьому підстав, передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України, для дослідження усієї сукупності доказів сторона захисту не наводила і апеляційним судом таких підстав встановлено не було. Так само не було наведено мотивованих підстав для допиту в суді апеляційної інстанції свідків, яких не було допитано в суді першої інстанції, оскільки сторона захисту не навела, як саме показання цих свідків впливають на недоведеність винуватості обвинуваченого, адже свідки не були очевидцями події.

Твердження апелянта про те, що батьки малолітньої потерпілої нібито не заявляли про відкрите заволодіння грошима її доньки в сумі 200,00 грн, лише про зґвалтування малолітньої доньки; та про аналогічний зміст протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення від 16.05.2024 року, складених ст. інспектором ювенальної поліції Вижницького РВП ОСОБА_11 за заявами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які як під кальку, були написані саме старшим інспектором, а не батьками, на думку колегії судів є надуманими, оскільки вказані заяви подані батьками малолітньої потерпілої та прийняті уповноваженою особою Вижницького РВП, саме: 16.05.2024 року о 18:20 год та 18:25 год відповідно, які підписні батьками неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , окрім цього, згідно даних, які містяться у рапорті, який зареєстрований ЄО № 28.08 від 16.05.2024 року вбачається, що 16.05.204 року о 18:03 год надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.05.2024 року о 18:02 год за адресою с. Лукавці по вул. Засеретська, Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_12 повідомила, що невідомий чоловік на велосипеді ромської національності забрав кошти 200 грн та роздягнув дитину (дівчинку) 10 років, під час крику сусідки побіг у невідомому напрямку, що спростовує твердження захисника про неповідомлення батьками неповнолітньої потерпілої про викрадення грошей.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_8 був позбавлений можливості приймати безпосередню участь при допиті потерпілої ОСОБА_10 , що в свою чергу свідчить про упередженість з боку сторони обвинувачення та порушення законних прав та інтересів ОСОБА_8 , передбачених КК та КПК є надуманими, оскільки згідно змісту заяви ОСОБА_8 від 26.06.2024 року, останній в присутності захисника відмовився брати участь у судовому засіданні при допиті малолітньої потерпілої в порядку ст. 225 КПК України.

Твердження захисника про відсутність послідовності та повноти відповідей у показах малолітньої дитини ОСОБА_10 та необхідності її повторного допиту, на думку судової колегії апеляційного суду є помилковими, оскільки відеозапис із допитом малолітньої потерпілої здійсненого під час проведення досудового розслідування, було досліджено судом в судовому засіданні, та встановлено, що показання неповнолітньої, є детальними та послідовними, і в свою чергу обґрунтовано враховано, як допустимий доказ при винесенні судового рішення, оскільки згідно позиції Верховного Суду (Постанова від 23.11.2021 року справа № 369/1044/19, Постанова від 03.06.2022 року справа № 200/12044/18) дослідження доказу відеозапису допиту малолітнього свідка й прийняття таких відеосвідчень, як доказу в суді дозволяє уникнути необхідності повторних викликів та допитів дитини та її ревіктимізації, що відповідає міжнародним вимогам до опитування дитини свідка чи жертви злочинних посягань.

При цьому, колегія суддів бере до уваги вимоги ст. 31 Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, які передбачають обов`язок держави вжити заходів для захисту прав й інтересів жертв, в тому числі шляхом забезпечення уникнення контакту між жертвами та правопорушниками в суді.

Окрім цього, ч. 2 ст. 35 вищевказаної Конвенції визначено, що кожна сторона вживає необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення можливості запису на відеоплівку опитування жертви або, де це доцільно, свідка дитини та прийняття таких відеосвідчень, як доказу в суді згідно з нормами її національного законодавства.

Малолітня потерпіла під час досудового розслідування була допитана із дотриманням положень ч. 11 ст. 615 КПК України, згідно яких показання, отримані під час допиту потерпілого у кримінальному провадженні, що здійснюються в умовах воєнного стану, можуть бути використані, як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Також враховує колегія суддів і професійний висновок практичного психолога ОСОБА_31 щодо перебігу психологічної роботи з малолітньою ОСОБА_10 з даних якого вбачається, що у малолітньої ОСОБА_10 на момент опитування в Центрі захисту дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус), не виявлено ознак психічних розладів, але виявлено ознаки психотравми: дитина стала пасивною, з`явилися проблеми зі сном, має відчуття безнадії, апатії, відчуття провини, відчуття сорому, пригнічений стан, відчуття небезпеки, втрата впевненості в собі, думки, що лякають. Страх того, що скажуть чи подумають люди.

При цьому, повторний допит малолітньої дитини міг би призвести до повторної її травматизації про що зазначалося свідками, зокрема її матір`ю ОСОБА_12 . На недоцільність допиту малолітньої потерпілої в судовому засіданні з метою уникнення повторної травматизації дитини, вказала суду і психолог ОСОБА_61 .

Посилання сторони захисту про безпідставну відмову районного суду в задоволенні клопотання про допит в судовому засіданні свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , є надуманими, оскільки районним судом змістовно сформовано підстави відмови, зокрема відмовою в задоволенні вищевказаного клопотання слугувало: відсутність анкетних даних, відомостей про місце проживання свідків та необґрунтованість причин виклику та допиту вказаних осіб в закрите судове засідання, відсутність будь-яких даних про те, що свідкам відомі обставини по справі, що мають значення для цього кримінального провадження.

Апелювання захисника про неналежність та недопустимість, як доказу протоколу впізнання особи, оскільки він отриманий із порушенням вимог ст. 228 КПК України, так як, потерпіла вже бачила підозрюваного на місці події та в приміщенні поліції, судова колегія апеляційного суду визнає безпідставними, оскільки матеріли даного кримінального провадження не місять жодних доказів того, що малолітню потерпілу попередньо ознайомили з особою, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, чи надавали відомості про прикмети цієї особи. Судова колегія апеляційного суду вважає, що пред`явлення особи для впізнання було проведено відповідно до вимог ст. 228 КПК України особи на фотознімках були тієї ж статті та не мали різких відмінностей у віці, зовнішності з особою, яка підлягала впізнанню, при цьому перед пред`явленням особи для впізнання у малолітньої потерпілої ОСОБА_10 попередньо з`ясовано чи може вона впізнати особу, запитано про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу.

Інші доводи сторони захисту не спростовують сукупність досліджених доказів, та які переконливо вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КПК України.

Невизнання вини ОСОБА_8 , колегія суддів розцінює, як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, які свідчать, що саме ОСОБА_8 вчинив зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, а також вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано сприймав покази неповнолітньої потерпілої у сукупності із іншими доказами, які зібрані у даному кримінальному провадженні та зважив на детальність та послідовність показань неповнолітньої потерпілої, які підтверджені і висновками експертиз.

Отже, апеляційні доводи про те, що обвинувачення ґрунтується лише на припущеннях та показах неповнолітньої потерпілої, не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому є необґрунтованими та безпідставними.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на дотримання місцевим судом вимог ст. 94 КПК України щодо оцінки доказів на предмет їх належності, допустимості та достатності.

Сукупність досліджених доказів, а саме: показань неповнолітньої потерпілої, свідків, висновків експертиз, які є належними та допустимими, узгоджуються між собою засвідчують наявність критерію «достатності» досліджених доказів та переконують апеляційний суд в обґрунтованості висновку місцевого суду щодо доведення винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152. ч. 4 ст. 186 КК України.

Суд першої інстанції ретельно віднісся до доводів та тверджень сторони захисту та обґрунтовано і вмотивовано спростував всі доводи сторони захисту, які здебільшого є аналогічними апеляційним доводам захисника.

Зміст оскаржуваного вироку вказує на його вмотивованість та обґрунтованість.

Покарання призначене ОСОБА_8 відповідно до ст. 65 КК України, в межах санкцій інкримінованих йому статей. Судом враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та наявність обставини, що обтяжує покарання.

Також враховано, що обвинувачений свою вину в учиненні злочинів не визнав, що свідчить, про те, що посягнувши на статеву свободу та статеву недоторканність неповнолітньої потерпілої, спричинивши їй фізичні і душевні страждання, він не бажає визнавати протиправність своїх дій, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання саме у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально, що буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки його перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає, у даному випадку досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути дане кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 25 березня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 4 с. 186 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ______________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3