ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8451/25
провадження № 1-кп/753/1642/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0004252 від 14.10.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 28 квітня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0004252 від 14.10.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Висунуте обвинувачення ОСОБА_6 суд вважає доведеним та відповідно до якого він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 16 грудня 2024 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, перебуваючи у невстановленому органом досудового розслідування місці, у місті Києві, у ОСОБА_6 , який володіє відповідними навичками роботи з електронно-обчислювальними машинами (комп`ютерами), обізнаний та має навички у сфері роботи з комп`ютерними програмними засобами, виник умисел на збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого (поза волею та відома власника комп`ютера) втручання у роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, ОСОБА_6 , використовуючи свій персональний комп`ютер моделі: «TEAM L5 LITE SSD 240GB», серійний № АА та накопичував на жорстких магнітних дисках модель: «ST1000DM010», серійний № Z9AMFZ47, 16 грудня 2024 року, у месенджері «Telegram», використовуючи свій обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номером телефону НОМЕР_1 , надіслав користувачу «Telegram» з псевдонімом « ОСОБА_11» файл «SEND.zip », який відповідно до висновку Сумського відділення ННЦ «ІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» є шкідливим програмним забезпеченням, який містить шкідливе програмне забезпечення типу «Trojan.Donut», тим самим його збув, за що отримав грошову винагороду у сумі 150 USDT на криптогаманець.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у збуті шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 1 ст. 361-1 КК України визнав повністю та надав суду детальні показання про те, що дійсно 16 грудня 2024 року, володіючи відповідними навичками роботи з електронно-обчислювальними машинами (комп`ютерами), будучи обізнаним та маючого навички у сфері роботи з комп`ютерними програмними засобами, виник умисел на збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого (поза волею та відома власника комп`ютера) втручання у роботу інформаційних (автоматизованих) систем. З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, використовуючи свій персональний кмп`ютер та накопичував на жорстких магнітних дисках, 16 грудня 2024 року, у месенджері «Telegram», використовуючи свій обліковий запис, надіслав користувачу «Telegram» файл « SEND.zip », який є шкідливим програмним забезпеченням, тобто містить шкідливе програмне забезпечення типу «Trojan.Donut», тим самим його збув, за що отримав грошову винагороду у сумі 150 USDT на криптогаманець. Про вчинене щиро шкодує.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як збут шкідливого програмного засобу, призначеного для несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з неповною освітою та є студентом вищого навчального закладу, де характеризується позитивно, нагороджений подяками Сил оборони України, має постійне місце проживання, працює офіційно, є фізичною особою-підприємцем.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного та тих видів покарань, що передбачені законодавцем як альтернативні за санкцією статті 361-1 КК України, суд вважає за домірне обрати найменш суворий вид покарання, а саме у виді штрафу.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361-1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, понесені під час досудового розслідування за проведення експертизиу Сумському відділенні Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» (висновок експерта від 28 лютого 2025 року № 338), у розмірі 29 685,60 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- системний блок,

- мобільний телефон Redmi з сім-карткою НОМЕР_2 ,

- ноутбук марки Aser s/n-NHQFMEU0082390BBE53400,

передані до камери схову речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 як власнику за належністю, скасувавши водночас накладений на ці речові докази арешт ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 07 лютого 2025 року.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10