печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000395 від 22.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2025 року у справі №757/10285/25-к на майно, а саме:

- грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США в загальній кількості 4 000 штук, в загальній сумі 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, які належать ОСОБА_5 ;

- грошові кошти номіналом 100 доларів США в загальній кількості 1 603 штуки, номіналом 50 доларів США в загальній кількості 3 штуки, в загальній сумі 160 450 доларів США, які належать ОСОБА_4 ;

- грошові кошти номіналом 50 євро в загальній кількості штук, номіналом 100 євро в загальній кількості 31 штука, в загальній сумі 30 900 євро, які належать ОСОБА_4 ;

- грошові кошти номіналом 1000 гривень в загальній кількості 421 штука, номіналом 500 гривень в загальній кількості 41 штука, номіналом 200 гривень в загальній кількості 200 штук в загальній сумі 481 500 гривень, які належать ОСОБА_4 .

Мотивуючи означене клопотання, адвокат вказує, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.03.2023 року за №0000395 за ознаками, кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст. 227, ч.3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України. Станом на дату подання даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру жодній особі. Ухвалою слідчого судді слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/4791/25-к було надано дозвіл старшому слідчому в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 , ті іншим слідчим, які входять у групу слідчих у даному кримінальному провадженні дозвіл на проведення обшуку об`єкта нерухомості, квартири, яку розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає ОСОБА_4 . 03 березня 2025 року з 07:48 до 19:57, на підставі вищевказаної ухвали, слідчим слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 під час якого було вилучено майно, дозвіл на вилучення якого не було надано ухвалою слідчого судді. Під час проведення обшуку слідчому було повідомлено про те, що частина з вказаних грошових коштів у сумі 400 000 доларів США належить ОСОБА_5 , який є цивільним чоловіком ОСОБА_4 та залишив вказані грошові кошти їй на зберігання. Решта грошових коштів належать безпосередньо ОСОБА_4 . Вказані кошти отримані останніми від підприємницької діяльності, задекларовані та з них сплачені усі податки. Незважаючи на це вказані кошти були вилучені. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2025 року у справі №757/10280/25-к в межах вказаного кримінального провадження накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку. Слід зазначити, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває вже досить довго. Так, вказане кримінальне провадження було внесено до ЄРДР 23.03.2023 року. Станом на дату подання даного клопотання жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Власник майна вважає, що подальше збереження арешту майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не відповідає завданням КПК, оскільки вказані грошові кошти не містять на собі жодних слідів злочину, отримані законним шляхом та перебувають у власності фізичних осіб, які не є фігурантами справи.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності майна, одночасно зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить наступного висновку.

Так, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.03.2023 року за №0000395 за ознаками, кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст. 227, ч.3 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2025 року у справі №757/10280/25-к накладено арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження та/або користування майном, яке вилучене за результатами проведення обушку за адресою: АДРЕСА_1 :

- персональний ноутбук марки «Asus», сірого кольору, персональне ім`я LAP TOP - 47FBTKRTI, модель: UX 433F Notebook PC;

- мобільний телефон марки «moto e20», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , у якому наявна сім-картка з абонентським номером: НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки та моделі «Apple iPhone 13 Pro Max», IMEI: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 , у якому наявна сім-картка з абонентським номером: НОМЕР_6 ;

- грошові купюри номіналом 100 (сто) доларів США, в загальній кількості 5 603 (п`ять тисяч шістсот три)штуки, а також номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США в кількості 3 (три) купюри, що у загальній сумі становить 560 450 доларів США;

- грошові купюри номіналом 50 (п`ятдесят) Євро в загальній кількості 556 (п`ятсот п`ятдесят шість) одиниць, та купюри номіналом 100 Євро в кількості 31 (тридцять одна) купюра, що у загальній сумі становить 30 900 Євро;

- грошові купюри номіналом у 1000 (тисячу) гривень в кількості 421 (чотириста двадцять одна) купюра, що в загальній сумі становить 421 000 грн.;

- грошові купюри номіналом у 500 (п`ятсот) гривень, в кількості 41 одиниця, у загальній сумі 20 500 грн.;

- грошові купюри номіналом у 200 (двісті) гривень, в кількості 200 одиниць, у загальній сумі 40 000 грн.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.10.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Із мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2025 року у справі №757/10280/25-к вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, а саме забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні.

Разом з тим, як вбачається із наданих слідчому судді матеріалів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не є підозрюваними та/або обвинуваченими у кримінальному провадженні № 0000395 від 22.03.2023.

Надані податкові декларації ОСОБА_4 та її цивільного чоловіка ОСОБА_5 , підтверджують джерело походження грошових коштів подружжя, а також їх сума за період з 2022 по 2023 рік.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що дозволу на вилучення грошових коштів в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку надано не було.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірну власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню, як наслідок, таке майно підлягає поверненню власникам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження № 0000395 від 22.03.2023- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2025 року у справі №757/10285/25-к на майно, а саме:

- грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США в загальній кількості 4 000 (чотири

тисячі) штук, в загальній сумі 400 000 (чотириста тисяч) доларів США, які

належать ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.03.2025 року у справі №757/10285/25-к на майно, а саме:

- грошові кошти номіналом 100 (сто) доларів США в загальній кількості 1 603 (одна тисяча шістсот три) штуки, номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США в загальній кількості 3 (три) штуки, в загальній сумі 160 450 (сто шістдесят тисяч чотириста п`ятдесят) доларів США, які належать ОСОБА_4 ;

- грошові кошти номіналом 50 (п`ятдесят) євро в загальній кількості 556 (п`ятсот п`ятдесят шість) штук, номіналом 100 (сто) євро в загальній кількості 31 (тридцять одна) штука, в загальній сумі 30 900 (тридцять тисяч дев`ятсот) євро, які належать ОСОБА_4 ;

- грошові кошти номіналом 1000 (тисяча) гривень в загальній кількості 421 (чотириста двадцять одна) штука, номіналом 500 (п`ятсот) гривень в загальній кількості 41 (сорок одна) штука, номіналом 200 (двісті) гривень в загальній кількості 200 (двісті) штук в загальній сумі 481 500 (чотириста вісімдесят одна тисяча п`ятсот) гривень, які належать ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1