Єдиний унікальний номер 205/7057/25
Номер провадження 1-в/205/382/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
Провадження № 1-в/205/382/25 Справа № 205/7057/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до ст. 82 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

в режимі відеоконференції:

представника установи

виконання покарання ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

08 травня 2025 року до Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання призначеного йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 за ч. 3 ст. 187, 71 КК більш м`яким покаранням.

Будь-яких обґрунтувань заявленого клопотання засуджений не наводить.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник установи виконання покарань не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 доходить наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 засуджений вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2020 за ч. 3 ст. 187, 71 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць, з конфіскацією всього особистого майна, яке почав відбувати з 04 травня 2020 року.

Загалом, за час відбуття покарання має одне дисциплінарне стягнення та 2 заохочення

За час відбуття покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» засуджений ОСОБА_3 характеризується позитивно. Не допускав порушення режиму утримання, у зв`язку з чим до нього дисциплінарні стягнення не застосовувались, заохочень не має.

Відповідно до ст. 6 Кримінального виконавчого кодексу України (далі КВК), виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК, засуджені зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм; дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 82 КК, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У роз`ясненнях, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким від 26 квітня 2002 року зазначено про те, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як з засудженими, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційовано-виховного впливу. Більше того, вказана поведінка засудженого має бути оцінена за весь час відбування покарання, а не за окрему його частину.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 КК, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як видно з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання з 04.05.2020 у кількох різних установах виконання покарань та лише в кінці 2023 року отримав перше заохочення за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, що може свідчити про те, що засуджений стає на шлях виправлення, однак останній протягом усього строку відбуття покарання не працевлаштований, усі заохочення до нього застосовані за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки, що, як зазначалось вище, є обов`язком засудженого.

Крім того, протягом усього строку відбуття покарання засуджений ОСОБА_3 має 1 дисциплінарне стягнення, а тому, враховуючи, що оцінка особи засудженого відбувається за весь час відбуття покарання, на даному етапі не можна стверджувати про те, що він став на шлях виправлення.

Як слідує з характеристики на засудженого ОСОБА_3 , останній на заходи виховного характеру реагує вчасно, не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, дбайливо ставиться до майна, не допускає порушень пожежної безпеки та безпеки праці, за оцінкою ризиків повторного вчинення кримінального правопорушення визначено середній рівень.

Вказане свідчить про те, що поведінка та психологічне ставлення засудженого ОСОБА_3 щодо дотримання умов відбування покарання в цілому змінюються в позитивну сторону, однак не свідчить про те, що він став на шлях виправлення, а тому суд доходить висновку про те, що розгляд питання про заміну режиму відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 є передчасним.

Керуючись ст. 82 КК, ст. 537, 539 КПК, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1