Справа № 603/445/25
Провадження № 1-кп/603/47/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000155 від 24 липня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, не депутата,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в:

В середині липня 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в лісовому масиві с. Рідколісся Чортківського району Тернопільської області знайшов шумовий (сигнальний) пістолет виробництва «Екої» моделі «Major» з номером « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К. промислового виготовлення країни Туреччина, який переніс до приміщення свого житлового будинку, де його і зберігав до 28 липня 2025 року.

В той же час, в кінці липня 2024 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , під час зберігання вказаного шумового (сигнального) пістолету «Ekol Major» з номером « НОМЕР_1 », діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, не маючи передбаченого законодавством відповідного дозволу, вирішив переробити наявний у нього шумовий (сигнальний) пістолет виробництва «Екої» моделі «Major» з номером « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К. промислового виготовлення країни Туреччина, шляхом видаленням втулки із каналу ствола та заглушеного газовідвідного отвору.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , в кінці липня 2024 року точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, на території домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , у порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинного законодавства, за допомогою підручних засобів, вчинив переробку шумового (сигнального) пістолету виробництва «Екої» моделі «Major», з номером « НОМЕР_1 », калібру 9 мм Р.А.К., промислового виготовлення країни Туреччина, а саме саморобним способом за допомогою електродрелі видалив втулку із каналу ствола та заглушений газовідвідний отвір, у результаті чого даний шумовий (сигнальний) пістолет втратив своє попереднє цільове призначення, як шумовий (сигнальний) пістолет, набувши властивостей короткоствольної, гладкоствольної, вогнепальної зброї, придатної для стрільби, при цьому снаряди, вистрелені із нього отримують енергію, достатню для враження цілі, тобто, ОСОБА_5 здійснив виготовлення вогнепальної зброї.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263-1 КК України, а саме у незаконному виготовленні вогнепальної зброї.

Також, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що за незаконне зберігання вогнепальної зброї, передбачена кримінальна відповідальність, не маючи відповідного дозволу на зберігання вогнепальної зброї, з метою подальшого використання на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи зберігати без передбаченого законодавством дозволу вогнепальну зброю, у порушення вимог ч.2 ст.178 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV, п.1 Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, які затверджені та установлені Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471 -ХП «Про право власності на окремі види майна», п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 №901-VIII, розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 зі змінами та доповненнями, у період з кінця липня 2024 року, більш точну дату та час слідством встановити не вдалось, по 07:00 год. 28 липня 2025 року, умисно та незаконно зберігав на території домогосподарства, яке розташована за адресою АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу короткоствольну, гладкоствольну, вогнепальну зброю - перероблений шумовий (сигнальний) пістолет виробництва «Екої» моделі «Major» з номером « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К. промислового виготовлення країни Туреччина, даний пістолет придатний для стрільби при цьому снаряди, вистрелені із нього отримують енергію, достатню для враження цілі.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, а саме у незаконному зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

15 серпня 2025 року, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України між начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000246, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_4 , з іншого боку укладена угода про визнання винуватості, згідно якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263-1 та ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даних кримінальних правопорушень обставин . Вказаною угодою, підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, а також зобов`язався активно сприяти суду та прокуратурі у забезпечені виконання завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого судового розгляду кримінального провадження, проведення судового провадження в розумні строки.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців та за ч. 1 ст. 263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Також угодою визначено, що на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим сторони узгодили покарання, яке нестиме ОСОБА_5 , а саме покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та 6 (шість) місяців. Окрім того, сторони погодились на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

В угоді про визнання винуватості зазначено, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування беззастережно і повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засідання та активно сприяти суду і прокуратурі у забезпеченні виконання завдання кримінального провадження в частині забезпечення швидкого судового розгляду кримінального провадження, проведення судового провадження в розумні строки.

Також, ОСОБА_5 та його захиснику роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України, про що свідчать їхні підписи в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просять угоду, яка укладена з прокурором 15 серпня 2025 року затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 263-1 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, вважаю, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Згідно вимог п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена упровадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час підготовчого судового засідання.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно (характеристика № 916, видана міським головою Монастириської міської ради Чортківського району Тернопільської області).

За даними довідки №411 від 25 липня 2024 року, виданої КНП «Монастириська міська лікарня» Монастириської міської ради, обвинувачений на обліку в лікарня-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Як слідує із вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області вих. № 92128-2025 від 27 липня 2025 року, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Узгоджена між сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, інтересам суспільства не суперечить.

Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам закону, заслухавши думку сторін кримінального провадження, прихожу до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, яке з врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обтяжуючих обставин, а також те, що ОСОБА_5 позитивно характеризується по місцю проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: пістолет виробництва «Ekol» моделі «Major» з номером « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К., який знаходиться у сейф-пакеті №6169949 та переданий на зберігання до спеціальної камери зберігання речових доказів ВП №2 (м. Бучач) ЧРВП ГУНП в Тернопільській області.

Ухвалою Бучацького районного суду у справі № 595/1075/25 (№1-кс/595/267/2025) від 29 липня 2025 на вказаний речовий доказ накладений арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 4 п. 9 ст. 100 майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Враховуючи викладене, захід забезпечення арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області у справі № 595/1075/25 (№1-кс/595/267/2025) від 29 липня 2025 року скасувати після набрання вироком законної сили, а речовий доказ у справі слід знищити.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи зброї, згідно висновку експерта №СЕ-19/120-25/9584-ВТХ від 29.07.2025 та довідки про витрати на проведення експертизи зброї від 29.07.2025 №СЕ-19/120-25/9584-БЛ в кримінальному провадженні №0000155 у розмірі 3119,90 грн у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 15 серпня 2025 року між начальником Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000155 від 24 липня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області № 595/1079/25 (№1-кс/595/267/2024) від 29 липня 2025 року - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: пістолет виробництва «Ekol» моделі «Major» з номером « НОМЕР_1 » калібру 9 мм Р.А.К., який знаходиться у сейф-пакеті №6169949 та переданий на зберігання до спеціальної камери зберігання речових доказів ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3119,90 (три тисячі сто дев`ятнадцять) гривень 90 копійок процесуальних витрат по справі за проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/120-25/9584-БЛ від 29 липня 2025 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1