ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра матеріали кримінального провадження № 201/9015/25 (пр. № 1-кп/201/1119/2025), відомості про яке 10 липня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000958, стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року, указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента У країни «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05 лютого 2025 року № 12404 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з с 05 годин 30 хвилин 09 травня 2025 року до 05 годин 30 хвилин 06 серпня 2025 року.

10 липня 2025 року близько 10.00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою м. Дніпро, провулок Льотний, буд. 2, побачив раніше не знайому потерпілу ОСОБА_7 , на шиї якої висів ланцюжок з металу жовтого кольору 585 проби масою 2,82 гр. вартістю 12 973 гривні 60 копійок, на якому перебував виріб з жовтого металу, а саме хрест 585 проби вагою 0,90 гр. вартістю 2 897 гривень 60 копійок, що належить потерпілій ОСОБА_7 , які він визначив об`єктом свого злочинного посягання та в цей час у нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану.

Після чого, реалізуючи свій умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , знаходячись в зазначеному місці та в зазначений час, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, розуміючи, що його дії можуть бути помічені сторонніми особами, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості підбіг до потерпілої та своєю правою рукою шляхом ривку вирвав з шиї потерпілої ОСОБА_7 , ланцюжок з металу жовтого кольору 585 проби масою 2,82 гр. вартістю 12 973 гривні 60 копійок, на якому перебував виріб з жовтого металу, а саме хрест 585 проби вагою 0,90 гр. вартістю 2 897 гривень 60 копійок.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 побіг з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 15871 гривень 20 копійок.

Умисні дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а отже, сукупність зазначених даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 12 липня 2025 року, залишивши до набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в рахунок призначеного цим вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення з 12 липня 2025 року по день набрання вироком суду законної сили, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Речові докази - ланцюжок жовтого кольору з хрестиком, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити за належністю власнику; DVD-R диск - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні у розмірі 3 565,60 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн., 60 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1