Провадження №: 1-кп/755/1495/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2021 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

провівши в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва судове засідання на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 липня 2021 року за №0002168 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002168 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 10 грудня 2021 року (включно).

Відповідно до вимог ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

В судовому засіданні було обговорено питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки судове провадження, з урахуванням визначеного судом обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні, неможливо завершити до закінчення строку обраного щодо останнього запобіжного заходу.

Прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою, виходячи з тяжкості злочину у вчиненні якого він обвинувачується та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, наявність яких продовжує існувати.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , посилаючись на відсутність ризиків, які прокурором не доведені, в тому числі, що інший менш тяжкий запобіжний захід не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так, згідно положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з даних обвинувального акту ОСОБА_7 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вищезазначених злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України, суворість, передбаченого законом покарання, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, не має соціальних зв`язків, раніше судимий, суд приходить до висновку, що наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, продовжує існувати, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_7 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на потерпілого та свідків, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 2 місяці, тобто по 06 лютого 2022 року (включно).

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не вбачає підстав для визначення застави обвинуваченому у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.331, 369 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто по 06 лютого 2022 року (включно).

У зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п.1 ч.4 ст.183 КПК України, підстав для визначення застави обвинуваченому ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні немає.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 08 грудня.2021 року о 10 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя:

Судді: 1. 2.