Справа № 308/4650/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 у розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру,-

ВСТАНОВИВ:

В моє провадження в порядку автоматизованого розподілу надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 у розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру.

Заява в письмовій формі про відвід у справі мотивована тим, що сторона захисту вважає, що слідчий суддя ОСОБА_5 підлягає відводу у вказаному кримінальному провадженні, так як він особисто заінтересований в результатах провадження, а також за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Зазначено, що слідчий суддя ОСОБА_5 заінтересований в результатах провадження, оскільки являється особистим другом голови Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 , по замовленню якого на підставі надання ним та головою КДКА Закарпатської області ОСОБА_8 неправомірної вигоди начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 та останнім його було незаконно мобілізовано. Окрім того вказує, що кримінальні провадження за оскарженням рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування або прокурора постійно розглядаються слідчим суддею ОСОБА_5 .

Вказав, що також особиста заінтересованість слідчого судді ОСОБА_5 може проявлятися в тому, що ним виносилася ухвала про направлення до КДКА Закарпатської області про притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності, за що його було позбавлено права на заняття адвокатською діяльністю строком на 10 місяців.

Крім того як заявнику стало відомо, що 09 червня 2025 року слідчий суддя ОСОБА_5 постановляв ухвалу, якою було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З посиланням на викладене просив суд відвести слідчого суддю ОСОБА_5 від розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заявника про відвід слідчого судді ОСОБА_5 заперечив. Вважає, що відвід не вмотивований належним чином, а відтак відсутні підстави для його задоволення. Вказав, що сторона захисту прямо не посилається на норми чинного КПК України, які було порушено слідчим суддею при розгляді скарги. Наголосив на тому, що незгода з рішенням суду може бути оскаржена у апеляційному порядку і не є підставою для відводу слідчого судді. Просив суд відмовити у задоволенні відводу слідчого судді.

Заявник ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в призначене судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Захисник ОСОБА_6 подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути заяву про відвід без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи в межах заявленого відводу, заслухавши доводи прокурора, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відво-ду, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Що стосується доводів заявника про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, суд виходить з наступного.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Так Європейським судом з прав людини у п. 66 у рішенні по справі «Мироненко і Мартенкопроти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див.,зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередже-ності.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність дока-зів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Заявник вказує, що основними підставами для відводу слідчого судді від розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру

є те, що що слідчий суддя ОСОБА_5 заінтересований в результатах провадження, оскільки являється особистим другом голови Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_7 , окрім того особиста заінтересованість слідчого судді ОСОБА_5 може проявлятися в тому, що ним виносилася ухвала про направлення до КДКА Закарпатської області про притягнення заявника до дисциплінарної відповідальності, за що ОСОБА_4 було позбавлено права на заняття адвокатською діяльністю строком на 10 місяців, також вказував, що слідчий суддя ОСОБА_5 постановляв ухвалу, якою було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , проте ці твердження не відносяться до обставин, що виключають участь слідчого судді у розгляді справи. Розгляд клопотань органів досудового розслідування та скарг на дії та бездіяльність таких органів в одному кримінальному провадженні та одним і тим же слідчим суддею не є підставою для відводу слідчого судді та не свідчать про упередженість судді у розгляді цієї справи.

Дослідивши доводи заявника, суд вважає недоведеним факт наявності підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України для задоволення заяви заявника про відвід слідчого судді під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру.

Наведені в письмовій заяві обставини про відвід слідчого судді ОСОБА_5 є такими, що грунтуються на припущеннях, а також не містять належних та підтверджених обставин, які б викликали сумнів у його неупередженості та унеможливлювали ухвалення слідчим суддею об`єктивного процесуального рішення у справі.

Жодних доказів на підтвердження обставин викладених у заяві про відвід слідчого судді до заяви про відвід не долучено.

Будь-які докази на підтвердження фактів, які б свідчили про особисту зацікавленість слідчого судді в розгляді скарги чи його упередженість в матеріалах справи відсутні.

Доводи, викладені у заяві про відвід, щодо наявності сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 в розгляді даної скарги жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

Слідчий суддя звертає увагу, що сторона захисту не позбавлена можливості оскаржувати рішення суду ( слідчого судді) до суду апеляційної інстанції. Незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді, не може бути підставою для відводу.

Підсумовуючи вказане, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді (самовідвід) є процесуальним обов`язком, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність підстав передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України під час здійснення розгляду вказаної справи, які б слугували підставою для задоволення заяви про відвід і які унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у ній.

У цьому випадку, на думку заявника, підставою відводу є наявність у провадженні передумов, регламентованих п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, однак, останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належними та допустимими доказами у розумінні ст. 83 КПК України.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Зважаючи на викладене, суд при розгляді заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді не знайшов факт підтвердження наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_5 , а відтак відсутні правові підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді.

Отже, судом не встановлено підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_5 , передбачені ст. 75 КПК України.

Враховуючи, що обставин, за наявності яких слідчий суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80-82 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 у розгляді скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали 08.09.2025 року о 08 год. 50 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1