Справа № 203/3780/25
Провадження № 1-кп/0203/1704/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000153 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, Житомирської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, у посаді водія-електрика 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у посаді водія-електрика 1 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 3 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в порушення ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на початку березня 2025 року перебуваючи в Запорізькій області та виконуючи бойові завдання, в окопах, знайшов наступні речі: один корпус гранати типу Ф-1 без маркування на якій мається надпис «31», предмет схожий на запал типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-2 386-143-78», після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на носіння, придбання знайдених ним предметів.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне носіння, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, а також розуміючи, що він не має, передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами, поклав їх до належного йому рюкзака, здійснивши таким чином придбання вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 30 березня 2025 року реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, що знаходились у його рюкзаку, з місця дислокації військової частини, а саме з Запорізького напрямку Запорізької області направився у частину щорічної основної відпустки до міста Житомир, здійснивши таким чином носіння вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

30 березня 2025 року у період часу з 14:10 год. до 14:30 год. працівниками поліції на території залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний, розташованого за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати Ф-1 без маркуванням на якій мається надпис «31», промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин та придатний для здійснення вибуху; один модернізований уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ з маркуванням «УЗРГМ-2 386-143-78», промислового виготовлення, який призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1 та відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху, які ОСОБА_4 придбав та носив без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі і обставини викладені в обвинувальному акті підтвердив.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їй положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості такими, що вірно відображають фактичні обставини даної справи, у зв`язку із чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєні злочину, який кваліфікується за ч.1 ст. 263 КК України, тобто придбання та носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину і особи обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем реєстрації та мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, вину у скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та щиро розкаявся у його вчинені, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Тому, з врахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті кримінального закону, за якою він притягується до кримінальної відповідальності -у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Питання, щодо речових доказів по даному кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, п. п.1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього наступні зобов`язання: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта №СЕ-19/104-25/12517-ВТХ від 22.04.2025 4457,00 грн.

Речові докази :

-Спец.пакети №RIC2028997, № RIC2028996 знищити, 2 диска залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою

Суддя ОСОБА_1