ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1885/25 Справа № 229/2403/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Кривий Ріг

06 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 ,до 27 червня 2025 року включно, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 ,до 27 червня 2025 року включно. Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину, відповідно до вимог ст.12 КК України, за які законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а також, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зникли та не змінились під час розгляду клопотання. Вік та стан здоров`я дозволяють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На зазначену ухвалу суду захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року скасувати та застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив обвинуваченій запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просив апеляційну скаргу розглядати без його участі.

Обвинувачена ОСОБА_6 , її захисник ОСОБА_5 та прокурор повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи або про бажання приймати участь під час апеляційного розгляду, не надходило. Захисник ОСОБА_5 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Згідно вимог ст. 12 КПК України кожен, кого затримано через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення або інакше позбавлено свободи, повинен бути в найкоротший строк доставлений до слідчого судді для вирішення питання про законність та обґрунтованість його затримання, іншого позбавлення свободи та подальшого тримання. Таким чином, законність та обґрунтованість обмеження права на свободу та особисту недоторканність має бути перевірена судом у найкоротший строк.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Як встановлено з наданих судом першої інстанції матеріалів, запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 продовжений під час судового провадження в суді першої інстанції на 60 днів до 27 червня 2025 року включно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що вона обвинувачується у вчиненні кримінального проступку та тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, незаміжня, дітей на утриманні не має, офіційного місця роботи та постійного самостійного заробітку не має, не має міцних соціальних зв`язків, які були б засобом превенції від можливої подальшої негативної і девіантної поведінки та ухилення від явки до суду, а тому, обвинувачена, усвідомлюючи відповідальність, яка їй загрожує у випадку доведеності її вини, може переховуватися від суду.

Колегія суддів зазначає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченої дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованих злочинів свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про зміну обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, не є слушними, оскільки обмеження її права на свободу в даному випадку є виправданим та необхідним, через неможливість в жодний інший спосіб запобігти його втечі та забезпечити належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Посилання захисника на те, що у обвинуваченої ОСОБА_6 є син, який приймав участь в бойових діях та внаслідок яких, він втратив обидві ноги, не є тією підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою його матері - обвинуваченій ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, а саме за ч. 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді І інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29 квітня 2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: