ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001017 від 17.11.2023 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -

встановив:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0001017 від 17.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 судом в силу положень ч.2 ст.285 КПК України було роз`яснено можливість звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав суду згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та на закриття кримінального провадження відносно нього, у зв`язку із закінченням строку давності, на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та надані документи, дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого за наступних обставин.

ОСОБА_4 в період з 16.10.2018 року по 11.12.2018 року, будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями інженера технічного нагляду та являючись службовою особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, маючи обов`язок здійснювати технічний нагляд за виконанням капітального будівництву об`єкту «Будівництво спортивних майданчиків у військовому містечку «Дачне-2», що розташоване у с. Дачне, Одеського району, Одеської області, Шифр -Д-2/СМ по ДК 021:2015 код CPV71000000-8 «Архітектурні, будівельні, інженерні та інспекційні послуги», до своїх обов`язків поставився недбало та не дотримуючись вимог п.п. 2.3, 2.8 Договору генерального підряду №236/18, вимог «Порядку здійснення технічного нагляду» під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.06.2007 року №903, п.п. 4.1-4.2 та 6.1-6.2 Договору технагляду №242/18 від 16.10.2018 року, ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.п. 2-7 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 року №903, постанови КМУ від 11.06.2007 року №903, та ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва», який затверджений Наказом Мінрегіону України від 05.05.2016 року №115, перед підписанням акту приймання виконаних будівельних робіт №7 за грудень 2018 року до Договору №236/18, контроль за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контроль за якістю виконаних робіт та їх обсягами під час будівництва не здійснював, відповідність обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації належним чином не перевірив, разом з підрядником огляд та оцінку результатів виконаних робіт і конструктивних елементів не здійснював, а діючи недбало, нехтуючи вищезазначеними вимогами, 11.12.2018 року, перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Одеса, Приморський район, вул. Пастера, 11, у робочий час, в період з 09 год. по 18 год., особисто власноручно підписав офіційний документ-акт приймання виконаних будівельних робіт №7 за грудень 2018 року примірної форми КБ-2в до договору №236/18 від 08.10.2018 року, в якому містились неправдиві відомості про надання наступних послуг, а саме: установлення металевої огорожі по металевих стовпах без цоколя у кількості 3,35/100 м. замість реально встановлених 1,67/100 м., тобто завищеною вартістю 32812 грн., виготовлення суміші бетонної готової важкої, клас бетону В15 (М200) об`ємом 13,4 м3 замість реально виготовленої 6,68 м3, тобто з завищеною вартістю 14257 грн., постачання секцій паркану (2х3.3м) у кількості 101 шт. замість реально поставлених 49 шт., тобто з завищеною вартістю 547638 грн., постачання стовпчиків для огорожі металевих (h=2.8) у кількості 105 шт. замість реально поставлених 49 шт., тобто з завищеною вартістю 66545 грн., улаштування металевих воріт об`ємом 0,476/100 м2 замість реально виконаних 0,132/100м2, тобто з завищеною вартістю 14252 грн., постачання воріт 5.5м механічних у кількості 2 шт. замість реально поставлених 0 шт, тобто з завищеною вартістю 151377 грн., а всього на загальну суму 826881 грн., та з метою надання їм легітимності для обов`язкового їх виконання, завірив їх відтиском печатки «Інженер технічного нагляду ОСОБА_4 », реєстраційний номер №6343, після чого передав їх до Південного ТерКЕУ.

В результаті службової недбалості ОСОБА_4 , на підставі вказаного вище підписаного ним акту №7 приймання виконаних ТОВ «УКРПРОМСТРОЙ» будівельних робіт за грудень 2018 року примірної форми КБ-2в Південним ТерКЕУ включено як надані, а Управлінням державної казначейської служби України 13.12.2018 року було незаконно надлишково перераховані бюджетні кошти з рахунку Південного ТерКЕУ (№1124 , МФО 820172 Державної казначейської служби України) на рахунок ТОВ «Укрпромстрой» (№ НОМЕР_1 в АТ КБ Приватбанк МФО 328704, ), за нібито надані вказаним підприємством Південному ТерКЕУ послуги з установлення металевої огорожі по металевих стовпах без цоколя у кількості 3,35/100 м. замість реально встановлених 1,67/100 м., тобто завищеною вартістю 32812 грн., виготовлення суміші бетонної готової важкої, клас бетону В15 (М200) об`ємом 13,4 м3 замість реально виготовленої 6,68 м3, тобто з завищеною вартістю 14257 грн., постачання секцій паркану (2х3.3м) у кількості 101 шт. замість реально поставлених 49 шт., тобто з завищеною вартістю 547638 грн., постачання стовпчиків для огорожі металевих (h=2.8) у кількості 105 шт. замість реально поставлених 49 шт., тобто з завищеною вартістю 66545 грн., улаштування металевих воріт об`ємом 0,476/100 м2 замість реально виконаних 0,132/100м2, тобто з завищеною вартістю 14252 грн., постачання воріт 5.5м механічних у кількості 2 шт. замість реально поставлених 0 шт, тобто з завищеною вартістю 151377 грн., чим заподіяно тяжкі наслідки (шкоду) державі в особі Південного ТерКЕУ на загальну суму 826881 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме у службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.

Відповідно до положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 367 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Санкцією ч. 2 ст. 367 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або без такого.

Відповідно ж до п.3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Частиною 2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Будь-яких даних, які б свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від досудового розслідування чи суду, не встановлено.

Водночас, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 8 ст.284, ч. 3 ст.288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також за частиною 6 статті 368 КПК, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так в рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 в справі №493/1843/16-к зроблено висновок про те, що матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання. Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України».

При цьому суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 29.07.2021 р. № 552/5595/18, згідно якій за змістом статей 284, 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, враховуючи, те, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, вчиненого 11.12.2018 року, у зв`язку із чим на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минув строк більше ніж п`ять років, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що на підставі імперативних положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України він має бути звільнений від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, у відповідності до ст. 126 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 мають бути стягнуті на користь держави документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів на проведення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи (в частині будівельно-технічної експертизи) № КСЕ-19/116-24/7540-БТ від 17.07.2024 року у сумі 12116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок); на проведення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи ( в частині економічної експертизи) №КСЕ-19/116-24/7540-ЕК від 19.07.2023 року у сумі 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок; на проведення судової експертизи №СЕ-19-24/29105-ПЧ від 04.06.2024 року у сумі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійок, а всього з ОСОБА_4 стягнути документально підтверджених процесуальних витрат у сумі 30291 (тридцять тисяч двісті дев`яносто одна) гривень 20 (двадцять) копійок.

Разом із цим, суд не вирішує питання щодо долі речових доказів, відповідно до положень 100 КПК України, оскільки прокурором у судовому засіданні не надано відповідних процесуальних рішень, зокрема постанов про визнання речових доказів у даному кримінальному провадженні. Водночас суд роз`яснює, що сторони даного кримінального провадження вправі звернутись до суду з клопотанням про вирішення питання долі речових доказів в порядку виконання судового рішення, визначеному ст.ст.532-539 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 369-372, 376 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0001017 від 17.11.2023 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, а саме на залучення експертів на проведення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи (в частині будівельно-технічної експертизи) № КСЕ-19/116-24/7540-БТ від 17.07.2024 року у сумі 12116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 48 (сорок вісім) копійок); на проведення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи ( в частині економічної експертизи) №КСЕ-19/116-24/7540-ЕК від 19.07.2023 року у сумі 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 (двадцять) копійок; на проведення судової експертизи №СЕ-19-24/29105-ПЧ від 04.06.2024 року у сумі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійок, а всього з ОСОБА_4 стягнути документально підтверджених процесуальних витрат у сумі 30291 (тридцять тисяч двісті дев`яносто одна) гривень 20 (двадцять) копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

08.08.2025

Єдиний унікальний номер справи: №522/15319/25

Номер провадження № 1-кп/522/2970/25

Головуючий суддя ОСОБА_1