печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора та секретаря с/з,-

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та секретаря судових засідань ОСОБА_2 від участі у розгляді провадження № 757/19194/25-к за клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу Управління ГСУ ДБР ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування доводів заяви зазначив, що прокурор на думку адвоката навмисно здійснено низку чисельних порушень чинного КПК України, та направлені виключно на порушення прав та законних інтересів ОСОБА_5 і свідчать про те, що він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження, що викликає, на думку адвоката, обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого.

Крім того, адвокат посилається на те, що секретарем судового засідання порушено порядок здійснення виклику судових повісток у кримінальному провадженні передбачений ст. 135 КПК України.

В судовому засіданні адвокат, підозрюваний заяву про відвід прокурора та секретаря судового засідання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, просив відмовити.

Вивчивши заяву, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали заяви, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є в т. ч. охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення повного розслідування, з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

На національному рівні, у ч. 2 ст. 80 КПК України законодавчо закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід прокурору, слідчому з підстав передбачених ст. 77 КПК України.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначає одну з підстав для застосування відводу прокурора, слідчого існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. В свою чергу, термін «неупередженість» є структурним елементом такого базового принципу кримінального провадження, як законність (ст. 9 КПК України).

Вимога щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження є головним обов`язком прокурора, слідчого, що зафіксовано в ч. 2 ст. 9 КПК України.

Розглядаючи заяву, слідчий суддя виходить з того, що підстави для відводу слідчого визначені ч. 1 ст. 77 КПК України, відповідно до якої прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Європейський суд з прав людини, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їхній сукупності, слідчий суддя вважає, що вказане адвокатом, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України, та наданні на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів, є непереконливими, оскільки вони не випливають зі співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність слідчого презюмується, поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів.

Поряд з цим, згідно ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, сторона обвинувачення (слідчий/прокурор) самостійно встановлюють необхідність та черговість проведення тих чи інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких секретар судового засідання безумовно підлягає відводу, визначений ст. 79 КПК України.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу, вивчивши матеріали заяви, слідчий суддя вважає, що заява адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора та секретаря с/з від участі у розгляді провадження № 757/19194/25-к за клопотанням старшого слідчого в ОВС відділу Управління ГСУ ДБР ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

За таких обставин, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 77, 79, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора та секретаря с/з відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1