печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001039 від 24.11.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю та захисту інвестицій, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001039 від 24.11.2023, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001039 від 24.11.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.3 ст. 209 КК України та за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205-1, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням установлено, що не пізніше 14.04.2023 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на привласнення чужого майна у вигляді державних коштів при здійсненні державних закупівель товарів військового призначення.

З метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_6 , у період з квітня 2023 року до грудня 2023 року у відповідності до постанови Кабінету міністрів України від 12.10.2022 № 1178 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі» на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування» надав комерційну пропозицію та уклав низку договорів купівлі-продажу та постачання з військовими частинами та іншими юридичними особами, серед яких наступні військові частини:

- військова частина НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- військова частина НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- військова частина НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час вступив в злочинну змову з невстановленими особами, які у відповідності до його злочинного плану внесли недостовірні відомості до актів приймання-передачі, про нібито повне виконання умов вищезазначених договорів.

Внаслідок чого, в період з 01.04.2023 по 31.01.2024 на рахунок № НОМЕР_4 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ФОП ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_5 ) отримано як оплата за квадрокоптери, монокуляри нічного бачення та товари спеціального призначення державні грошові кошти, а саме:

- 53 381 574,44 грн від військової частини НОМЕР_1 , з призначенням платежів «оплата за товар (квадрокоптери, монокуляр нічного бачення, товар спеціального призначення»;

- 10 446 000 грн від військової частини НОМЕР_1 з призначенням платежів «оплата за товар (квадрокоптери), оплата за товар (квадрокоптери dji mavic 3)»;

- 3 561 000 грн від військової частини НОМЕР_3 з призначенням платежів «за квадрокоптери, за батареї до квадрокоптеру спецiального призначення»;

- 5 969 000 грн від військової частини НОМЕР_2 з призначенням платежів «за квадрокоптери»;

- 2 540 000 грн від Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області з призначенням платежу «придбання товарiв для матерiально-технiчного забезпечення пiдроздiлiв територiальної оборони (квадрокоптери)».

Отже, в період з 01.04.2023 по 31.01.2024 на рахунок № НОМЕР_4 в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ФОП ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_5 ) отримав державних грошових коштів у розмірі 78 005 434 грн.

Проте, в ході досудового розслідування встановлено, що у відповідності до злочинного плану ОСОБА_6 фактично не поставив товарів відповідно укладених договорів з військовими частинами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 та Широківською сільською радою Запорізького району Запорізької області на загальну суму у розмірі 35 791 000 грн, а натомість, діючи з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення фактично привласнив вказані ввірені йому державні грошові кошти у розмірі 35 791 000 грн., якими у подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що з метою легалізації привласнених державних коштів у розмірі 35 791 000 грн, а також приховування факту привласнення внаслідок не поставлення товарів спеціального призначення по укладених договорах, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного плану увійшов у злочинну змову з невстановленими особами, які фактично здійснювали над суб`єктами господарської діяльності, що здійснюють фіктивну діяльність у відповідності до ст. 55-1 Господарського кодексу України, а саме:

- ФОП ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_6 );

- ТОВ «АК ПРОСТОРПРОД» ();

- ТОВ «КАРСІСТЕМ Україна» ();

- ТОВ «ТОЛТІНВЕСТ» ();

- ТОВ «ТД ЕРІЕЛ» ();

- ТОВ «МОНТАНА ЕКСПРЕС» ();

- ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ГЕОС ТОРГ» ();

- ТОВ «ГАДЕС ТОРГ» ();

- ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТРЕЙД АКТИВ» ().

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ГАДЕС ТОРГ», ТОВ «ТД ЕІРЕЛ», ТОВ «ГЕОС ТОРГ», ТОВ «ТД «ТРЕЙД АКТИВ», ТОВ «ТОЛТІНВЕСТ», ТОВ «АК ПРОСТОРПРОД», ТОВ «КАРСІСТЕМ УКРАЇНА» та ФОП ОСОБА_11 фактично не здійснювали постачання квадрокоптерів, додаткових батарей до квадрокоптерів та приладів нічного бачення в адресу ФОП ОСОБА_6 та не мали фінансово-господарських відносин із ФОП ОСОБА_6 .

Тобто, в період з 15.08.2023 до 15.12.2023 ОСОБА_6 під виглядом придбання квадрокоптерів, додаткових батарей до квадрокоптерів та приладів нічного бачення здійснив фінансові операції з раніше привласненими грошовими коштами у розмірі 35 791 000 грн, шляхом перерахування вказаних грошових коштів на підконтрольні фіктивні суб`єкти господарської діяльності, а саме: ФОП ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ТОВ «АК ПРОСТОРПРОД» (), ТОВ «КАРСІСТЕМ Україна» (), ТОВ «ТОЛТІНВЕСТ» (), ТОВ «ТД ЕРІЕЛ» (), ТОВ «МОНТАНА ЕКСПРЕС» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ГЕОС ТОРГ» (), ТОВ «ГАДЕС ТОРГ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ТРЕЙД АКТИВ» ().

16.06.2025 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України (розтрата чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та здійсненні фінансових операцій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна в особливо великому розмірі, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом).

17.06.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_12 від 12.08.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001039 від 24.11.2023 продовжено до 3 місяців, тобто до 16.09.2025.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України , а саме:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків. Підозрюваний вказав, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування, разом з тим має на своєму утримані членів сім`ї, у тому числі неповнолітніх дітей, на підтвердження своєї позиції у судовому засіданні надали, підтверджуючі документи. Просили відмовити у задоволенні клопотання, а у разі встановлення наявності об`єктивної підозри, змінити підозрюваному запобіжний захід на нічний домашній арешт у певний період доби.

Стороною захисту у судовому засіданні були подані письмові заперечення до яких долучені копії документів на підтвердження їх позиції, а саме на спростування фактів викладених у повідомленні про підозру, та на спростування існування ризиків заявлених стороною обвинувачення.

Також, сторона захисту звернула увагу на розмір застави, вважає визначений розмір необґрунтованим та надмірним, а також звернули увагу на незадовільний стан здоров`я, та зазначили що перебування в умовах СІЗО погіршує стан здоров`я підозрюваного, оскільки неможливо звернутися до відповідних лікарів та отримати належну медичну допомогу.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить наступних висновків.

16.06.2025 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України (розтрата чужого майна, яке перебувало в віданні особи, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та здійсненні фінансових операцій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна в особливо великому розмірі, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом).

17.06.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави.

Постановою заступника Генерального прокурора від 12.08.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001039 від 24.11.2023 продовжено до 3 місяців, тобто до 16.09.2025.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах.

Слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим постановою заступника Генерального прокурора Максимом Крим від 12.08.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001039 від 24.11.2023 продовжено до 3 місяців, тобто до 16.09.2025.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень сторони обвинувачення у клопотанні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Доводи, які зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, приходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001039 від 24.11.2023, а саме до 16.09.2025 включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, а саме до 16.09.2025.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого та прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- залишити на зберіганні у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування (поза проведенням процесуальних дій) зі свідками: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ;

- носити електронний засіб контролю.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 16.09.2025.

Звільнити підозрюваного з під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1