Справа № 752/8844/25
Провадження по справі № 1-кс/752/5608/25
У Х В А Л А

іменем України

"27" червня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000182 від 16.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

встановив:

24 червня 2025 року засобами поштового зв`язку до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000182 від 16.04.2024, яке 19.06.2025 вилучено під час обшуку, проведеного за місцем здійснення діяльності ПП «Інтерком», за адресою: м. Київ, проспект Європейського Союзу, буд. 33, кв. 18.

Вилучене в ході обшуку майно визнано речовим доказом, оскільки воно може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав. Пояснив, що вилучені в ході обшуку документи відповідають критеріям ст.98 КПК України, оскільки може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема відомості, що підтверджують факт сприяння внесення недостовірних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», щодо виключення заінтересованих осіб з військового обліку за грошову винагороду.

Представники власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечила. В обґрунтування своєї позиції зазначили, що у постанові слідчого про визнання речовими доказами від 19.06.2025, слідчий не зазначив, яким саме критеріям речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України, відповідають вилучені у ПП «Інтерком» документи. Тому, висновок слідчого, про те, що вилучена документація відповідає критеріям ст.98 КПК України, є безпідставним. Таких критеріїв наведено і прокурором у клопотанні про арешт майна. Просили у задоволенні клопотання відмовити.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, думку представників власників майна з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000182 від 16.04.2024.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з засновником та директором ПП «Інтерком» ОСОБА_7 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, організували протиправний механізм по сприянню чоловікам призовного віку в ухиленні від мобілізації, під час воєнного стану, шляхом внесення недостовірних відомостей до державних реєстрів за грошову винагороду. З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, підшукували серед мешканців міста Києва та інших регіонів, чоловіків призовного віку, які мають на меті отримати документи щодо відстрочки від призову, а також отримання бронювання, без наявних на те законних підстав визначених законодавством України на період дії військового стану.

Для забезпечення внесення недостовірних даних до державних реєстрів, ОСОБА_6 залучив до протиправної діяльності особу на ім`я ОСОБА_8 , який є колишнім військовослужбовцем Національної гвардії України та використовуючи свої зв`язки серед працівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на території м. Києва, а також інших регіонів України, організовував внесення недостовірних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», щодо виключення заінтересованих осіб з військового обліку.

19 червня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 30.05.2025 проведено обшук за місцем здійснення діяльності ПП «Інтерком», за адресою: м. Київ, проспект Європейського Союзу, буд. 33, кв. 18, за наслідками якого виявлено та вилучено: папку швидкозшивач бордового кольору з написом «Кадри ПП «Інтерком»», у якій містяться накази (розпорядження), заяви, копії паспортів, медичних карток, документів про освіту працівників ПП «Інтерком» у кількості 45 файлів; папку для паперів білого кольору з написом «Зарплата Інтерком 2025», у якій містяться документи щодо виплат працівникам ПП «Інтерком»; папку для паперів білого кольору з написом «Кадри», у якій містяться документи щодо призначення працівників ПП «Інтерком» (накази, розпорядження, копії паспортів, медичних карток, заяви, книга обліку трудових книжок і виписок до них) у кількості 27 файлів.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 19.06.2025 вилучені документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000182 від 16.04.2024.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування та необхідні для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що документи, на арешті яких наполягає прокурор, які вилучено за місцем здійснення діяльності ПП «Інтерком», є такими, що відповідають критеріям речових доказів, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені, а саме щодо факту сприяння чоловікам призовного віку в ухиленні від мобілізації шляхом внесення недостовірних даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», щодо виключення заінтересованих осіб з військового обліку за грошову винагороду.

Враховуючи, що власником/володільцем зазначеного майна є ПП «Інтерком», можлива причетність посадових осіб якого до вчинення кримінального правопорушення встановлюється під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не накладання арешту на мобільні телефони та може призвести до знищення, приховування, спотворення інформації, яка на них міститься.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор має намір накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Враховуючи, що вилучені за наслідками обшуку документи можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під кримінального провадження, зважаючи на необхідність їх дослідження, враховуючи існування ризиків знищення, приховування або втрати майна, у тому числі відомостей, що воно містить/може містити, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна стосовно вилучених в ході обшуку документів, про що заявлено прокурором у клопотанні, із забороною розпорядження та користування ними.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а представником власника майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним у кримінальному провадженні № 0000182 від 16.04.2024, яке 19.06.2025 вилучено під час обшуку за місцем здійснення діяльності ПП «Інтерком», за адресою: м. Київ, проспект Європейського Союзу, буд. 33, кв. 18, а саме на:

-папку швидкозшивач бордового кольору з написом «Кадри ПП «Інтерком»», у якій містяться накази (розпорядження), заяви, копії паспортів, медичних карток, документів про освіту працівників ПП «Інтерком» у кількості 45 файлів;

-папку для паперів білого кольору з написом «Зарплата Інтерком 2025», у якій містяться документи щодо виплат працівникам ПП «Інтерком»;

-папку для паперів білого кольору з написом «Кадри», у якій містяться документи щодо призначення працівників ПП «Інтерком» (накази, розпорядження, копії паспортів, медичних карток, заяви, книга обліку трудових книжок і виписок до них) у кількості 27 файлів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1