Справа №295/6917/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянув подане в кримінальному провадженні № 20000149 від 15.01.2025 року клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Житомирського РУП № 1 ГНУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням про застосовування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні вказано, що 24.02.2022 строком на 30 діб по всій території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, запроваджено воєнний стан, дія якого безперервно продовжувалась, зокрема Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженого Законом України №4356-ІХ від 16.04.2025, дію правового режиму воєнного стану було продовжено строком на 90 діб, а саме до 07.08.2025, тобто станом на 07.11.2024 його дію не було припинено або скасовано.

Законом України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, солдата запасу ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.06.2024 направлено до військової частини НОМЕР_1 , де з ним був укладений контракт та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2024 № 134-РС його було призначено на посаду стрільця-санітара 3 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону та в цей же день солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу цієї військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

У подальшому, відповідно до наказу командира цієї військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2024 № 233 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду командира 1 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти цієї військової частини.

Отже, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 40, 49, 58, 59, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу), розподіляти час у військовій частині протягом доби і протягом тижня згідно з розпорядком дня, встановленого командиром (начальником).

Згідно вимог статей 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи згідно наказу командира цієї військової частини від 08.10.2024 № 288 у додатковій відпустці до 06.11.2024, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 40, 49, 58, 59, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Розділу І Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, 07.11.2024, 08 год 00 хв, після додаткової відпустки не з`явився вчасно до місця несення служби, а саме до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , який знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 22.05.2025, коли був затриманий працівниками ВП №1 Житомирського районного управління поліції №1 ГУНП в Житомирській області. За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 у період з 07.11.2024 до 22.05.2025 солдат ОСОБА_5 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами військової частини правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про нез`явлення ним вчасно на службу та його причини не повідомляв, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи це із виконання службових обов`язків.

У відповідності до вимог ст.ст. 276-278 КПК України 23.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Слідчий посилається на докази, які підтверджують обгрунтованість підозри, та вказуючи на існування ризиків, що полягають у можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, просить задовольнити клопотання, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Сторона захисту, визнаючи існування передумов для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила вирішити питання щодо одночасного визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

За положеннями п.п. 1-4 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, що грунтується на доданих до клопотаннях матеріалах.

Слідчим суддею також встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

До вказаного висновку слідчий суддя приходить як з огляду на тяжкість покарання, що може бути застосоване в разі визнання особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, так і інших даних, що характеризують особу та виявляють соціальні зв`язки.

Так, за змістом службової характеристики, складеною старшим оперативної групи військової частини НОМЕР_1 , військовослужбовець ОСОБА_5 зарекомендував себе негативно, обов`язки за посадою сумлінно не виконує.

В даному випадку слід звернути увагу, що ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, а сам характер кримінального правопорушення виявляє схильність особи до ухилення від виконання покладених обов`язків, що обгрунтовує існування заявлених слідчим ризиків за процесуальним значенням.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для відвернення вищевказаних процесуальних ризиків та забезпечення належної поведінки учасника.

У відповідності до ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та, приймаючи до уваги характеризуючи дані на особу, - без визначення суми застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк дії ухвали до 20.07.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1