Справа № 727/8793/25
Провадження № 1-в/727/106/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року

за участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

за участю представника ДУ «Центр пробації» - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

В.о. начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці з поданням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Подання обґрунтовано тим, що 03.08.2022 року до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області надійшов та був прийнятий до виконання вирок Марганецького районного суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України - незакінчений замах на крадіжку, тобто замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, коли особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно з фактичними обставинами справи, 21.12.2021 року у період часу з 17 год. 05 хв. по 17 год. 07 хв., обвинувачений ОСОБА_3 знаходився у торговельному залі магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Київська, будинок 147, діючи умисно, таємно, повторно, з метою викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, викрав чотири пляшки шампуню для волосся проти лупи «HS Свіжість ментолу» об`ємом 400 мл., вартістю 100 грн. 83 коп. кожна, після чого залишив місце вчинення злочину, та розпорядився зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду, на загальну суму 403 грн. 32 коп.

23.12.2021 в період часу з 13 год. 20 хв. по 13 год. 22 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , знаходився у торгівельному залі магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка», за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Київська, будинок 147, діючи умисно, таємно, повторно, з метою викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, взяв з полиць прилавку три пляшки шампуню для волосся проти лупи «HS Свіжість ментолу», об`ємом 400 мл., вартість кожної з яких становить 100 грн. 83 коп., на загальну суму 302 грн. 49 коп., та утримуючи при собі вищевказане майно, направився на вихід із приміщення магазину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки він був зупинений продавчинею магазину «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» ОСОБА_5.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-ІХ).

Вказаним законом внесені зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з яким дрібне викрадення чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадянин.

На підставі викладеного, представник ДУ «Центр пробації» просила суд вирішити питання про звільнення громадянина ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного вироком Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

В судовому засіданні представник ДУ «Центр пробації» ОСОБА_6 подання підтримала та просила задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення подання та вважав за можливе задовольнити.

Засуджений ОСОБА_3 до суду надав письмове клопотання про розгляд подання у його відсутінсть, проти задоволення подання не заперечує.

Суд, вислухавши думку представника центра пробації, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях статті 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та статті 5 Кримінального кодексу України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (частина 1 статті 74 Кримінального кодексу України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в частині 2 статті 74 Кримінального кодексу України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду засудження особи, незалежно від того відбуває вона покарання чи ні. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за частиною 2 статті 74 Кримінального кодексу України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Матеріалами справи встановлено, що вироком Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 03.08.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено покарання на підставі ч. 1,4 ст. 70 КК України у виді 3 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та покладено на нього відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки.

Вирок суду набрав законної сили 26.07.2022 року.

Відповідно до положення статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року становив 2270 гривні.

Відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21, Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2021 році за нормами КК України, розмір збитку мав становити 2270 гривні.

Згідно з частиною 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з вироком Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 вартість викраденого 21.12.2021 ОСОБА_3 майна становить 403 грн. 32 коп., а викраденого 23.12.2021 ОСОБА_3 майна становить 302 грн. 49 коп., що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2270 гривні).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_3 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень частини 2 статті 74 Кримінального кодексу України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити подання в. о. начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області ОСОБА_8 про приведення вироку Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 року відповідно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання за вироком Марганецького районного суду Дніпропетровської області від 22.06.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, на підставі ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом семи днів, після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1