Справа № 463/2092/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1225/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних 17 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000861 від 07.10.2021, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника адвоката ОСОБА_6 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000861 Офісу Генерального прокурора прокурора Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження

та користування на нерухоме майно, яке відповідно до Інформації

з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на праві приватної власності належить ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» (, стара назва - ТОВ «ОІЛ ХАБ КИЇВ»), а саме:

-об`єкт нерухомого майна інше будівля складів матеріальних (літ. «Д») загальною площею 255, 50 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше будівля профілакторію поточного ремонту (літ. «Ж») загальною площею 682,6 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше будівля блоку допоміжних цехів № 1

(літ. «Г») загальною площею 621, 0 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше адміністративно-побутовий корпус

(літ. «А») загальною площею 565,3 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше нежила будівля - приміщення начальників 2-х автоколон (літ. «В») загальною площею 74,6 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше будівля центрального складу запчастин (літ. «М») загальною площею 499,1 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше будівля мийки автомобілів (літ. «И») загальною площею 864,7 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше корпус служби перевезень (літ. «Б») загальною площею 160, 2 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше нежила будівля - центральна електрощитова (літ. «Н») загальною площею 28,1 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше будівля ковально-зварювального блоку (літ. «К») загальною площею 382,3 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше нежила будівля - приміщення начальника 1-ї автоколони (літ. «З») загальною площею 41,6 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше будівля автозаправочної станції (літ. «О») загальною площею 16 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше виробничий корпус № 2 (літ. «Л») загальною площею 3937,1 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20;

-об`єкт нерухомого майна інше будівля блоку допоміжних цехів (літ. «Е») загальною площею 1405,8 м2, реєстраційний номер 00, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Перемоги, будинок 20.

Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна.

На вказану ухвалу слідчого судді представник ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вилучене майно..

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що слідчий суддя не надав оцінки доказам та обставинам начебто вчинення кримінального правопорушення, які є підставою для арешту майна.

Вважає, що причетність власників або будь-яких представників ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» до обставин вчинення кримінального правопорушення наведено не було.

Зазначає, що під час досудового розслідування досліджуються обставини можливого незаконного заволодіння службовими особами ТОВ «ОІЛ ХАБ КИЇВ» нерухомим майном (комплекс будівель та споруд), що належало ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК». У той же час вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки обставинам кримінального провадження, зокрема останнім скопійовано виклад фактичних обставин, що містяться в клопотанні про арешт майна та більшість з яких жодним чином не відносяться до здійснюваного наразі досудового розслідування.

Окрім цього, на думку апелянта, слідчим суддею не проаналізовано та формально визначено мету накладення арешту, а саме: збереження речових доказів. Вважає, що з врахуванням того, що за набуття ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» права власності на майно сплачено кошти, останній як власник майна не буде нищити чи псувати його, а також вказане майно не є таким, що прихованим чи переміщеним.

Також, адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею не обґрунтовано підстави для заборони користування майном, адже така заборона призведе до неможливості забезпечувати роботу товариства, виплачувати працівникам заробітну плату та платити податки з огляду на відсутність доходу, тощо.

Апелянт вважає істотним порушенням вимог КПК в частині неповідомлення власника майна про розгляд клопотання, а також внаслідок порушення правил підслідності, зокрема штучного визначення органом досудового розслідування ТУ БЕБ у Львівській області, а не ТУ БЕБ у м. Києві, та як наслідок порушення правил підсудності.

Прокурор ОСОБА_8 скерував на адресу апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , у яких просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення апеляційних вимог заперечив, вказавши, що такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Детективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000861 від 07.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 362, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, та за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Як слідує з матеріалів клопотання, під час досудового розслідування отримано інформацію про те, що службові особи юридичних осіб та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою з керівництвом Міністерства інфраструктури України та Головного сервісного центру МВС України, зловживають службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних і юридичних осіб, що спричиняє тяжкі наслідки у вигляді заподіяння шкоди охоронюваним законом державним інтересам, а також правам та інтересам окремих громадян та юридичних осіб.

Зокрема, Мінінфраструктури визначено органи сертифікації колісних транспортних засобів, а саме: ТОВ «УКР-ТЕСТ-СТАНДАРТ» (35809174), ТОВ «ЦЕНТР АВТО» (38683765), ТОВ «ЄВРОЦЕНТР АВТО» (38620642), ТОВ «АВТОТЕХНО СЕРВІС» (32946875), ТОВ «ДЕСНА-ТРАНС» (33336370), ПП «АЄС СТАНДАРТ» (37673164), ТОВ «КСЦ-КОНКОРД» (38708538), ТОВ «ТРИМАКС-АВТО» (37221171), ТОВ «УКРТЕХКОНТРОЛЬ» (38886995), ТОВ «РІВНЕСТАНДАРТ» (38888641), які, здійснюючи господарську діяльність з надання послуг із сертифікації та технічного огляду автотранспортних засобів, приховали реальну кількість / вартість здійснених операцій, що надало їм можливість не відображати в податковій звітності такі операції.

Окрім цього отримано інформацію про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є організаторами запровадження протиправної схеми видачі сертифікатів відповідності колісних транспортних засобів призначеними органами сертифікації: ТОВ «ЦЕНТР АВТО», ТОВ «ЄВРОЦЕНТР АВТО», ТОВ «ДП «ЦЕНТРСТАНДАРТ СИСТЕМА», а також випробувальних лабораторій, зокрема ТОВ «ЗАХІДСТАНДАРТ СИСТЕМА», ТОВ «ЄВРОСТАНДАРТ СИСТЕМА», ТОВ «ДЖИ-АВТО» та інших.

08.11.2024 Офісом Генерального прокурора повідомлено ОСОБА_9 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України, а також ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

20.01.2025 постановою прокурора виділено з матеріалів досудового розслідування № 0000861 від 07.10.2021 в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212 КК України. Виділеним матеріалам присвоєно в Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційний номер № 0000033 від 20.01.2025.

Також, в межах досудового розслідування досліджуються обставини можливого незаконного заволодіння службовими особами ТОВ «ОІЛ ХАБ КИЇВ» нерухомого майна (комплексу будівель та споруд), що належало ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на дату складання цього клопотання ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» (, стара назва - ТОВ «ОІЛ ХАБ КИЇВ» є власником об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 20, з клопотанням про накладення арешту на які звернувся прокурор.

Постановою процесуального керівника від 20.12.2024 вищеописані об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Перемоги, 20, що перебувають у власності ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» (стара назва - ТОВ «ОІЛ ХАБ КИЇВ») визнано речовим доказом, оскільки це нерухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій службових осіб ТОВ «ОІЛ ХАБ КИЇВ», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та посадових осіб ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК».

Задовольняючи це клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу на певне майно у вигляді приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення чи передачі такого майна, як речового доказу, що унеможливить подальшу фіксацію слідів, або інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що призведе до уникнення відповідальності суб`єктів такого ймовірного правопорушення.

Таким чином, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів.

Матеріали кримінального провадження вказують на те, що вищевказані об`єкт нерухомого майна є об`єктом (предметом) кримінально протиправних дій службових осіб ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та посадових осіб ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», а також набутий протиправним шляхом, а тому відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також може бути використаний як факт доказу чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку колегії суддів правомірно врахована така правова підстава.

При цьому покликання апелянта на те, що накладений арешт є неправомірним втручанням у право власності не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки при накладенні такого враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи.

Слід звернути увагу, що застосовані слідчим суддею заходи забезпечення кримінального провадження, не мають на меті позбавлення ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» його власності, а лише спрямовані на тимчасове обмеження можливості відчуження, розпорядження та користування майном, яке є речовим доказом та можливим об`єктом спеціальної конфіскації.

У суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_8 повідомив, що на сьогодні встановлюється реальна вартість зазначених об`єктів нерухомого майна (майнового комплексу), що можливо довести або спростувати лише шляхом проведення експертних досліджень, а тому, з метою неможливості внесення конструктивних змін до нерухомого майна, його пошкодження, псування чи вчинення інших дій, спрямованих на його штучне здешевлення/подорожчання.

Враховуючи це, колегія суддів вважає, що накладення заборони на користування та розпорядження ним є цілком обґрунтованим заходом, який спрямований на досягнення мети кримінального провадження.

Колегія суддів також враховує, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Стосовно покликання апелянта на розгляд клопотання про арешт майна у відсутності власника майна, то це узгоджується з ч. 2 ст. 172 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржене рішення прийнято відповідно до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «АВТО ХАБ КИЇВ» - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09.04.2025 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000861 від 07.10.2021залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: