Справа № 451/1166/25
Провадження № 1-кп/451/120/25
УХВАЛА

10 липня 2025 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого із начальником Радехівського відділу Шептицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом у кримінальному провадженні № 0000073 від 28.06.2025, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівна, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ;

потерпілого ОСОБА_7 ;

представника потерпілого ОСОБА_8 ;

особи, відносно якої передбачається застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_9 ;

захисника ОСОБА_10 ,

установила:

в обґрунтування поданого клопотання дізнавач покликається на те, зокрема, що 25.06.2025 близько 05 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: с. Сморжів вул. Головна, 5, Шептицького району Львівської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі, із хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, а скульптура статуї «Матір Божа з немовлям Ісуса», це культурна цінність осіб, які сповідують християнську релігію та пам`ятник ОСОБА_11 об`єкт історичної цінності місцевої громади, діючи умисно, реалізовуючи виниклий умисел спрямований на приниження гідності та релігійних почуттів віруючих, за допомогою господарської сокири наніс декілька ударів по статуї «Матір Божа з немовлям Ісуса» та пам`ятнику ОСОБА_11 , що призвело до безпосереднього пошкодження об`єктів релігійного та історичного значення та створення обстановки явної зневаги до духовних цінностей місцевої громади та спричинило матеріальної шкоди на суму 10 000 гривень.

Очевидцем даної події був ОСОБА_12 , який 25.06.2025 близько 05 годин 00 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 зробив зауваження ОСОБА_5 щодо припинення протиправних дій, однак останній грубо ігноруючи норми моралі та поведінки на зроблене зауваження не реагував, продовжував вчиняти хуліганські дії спрямовані до пошкодження майна, на зауваження ОСОБА_5 відповів в грубій нецензурній формі та своїми діями грубо порушив громадський порядок та спокій в нічний час доби ОСОБА_12 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Вказані дії ОСОБА_5 мали на меті демонстративне приниження релігійних почуттів громадян, є виявом відвертої неповаги до суспільства та порушенням громадського порядку, що завдали моральної, а також матеріальної шкоди представникам громади Шептицького району, Львівської області.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), тобто у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_13 підтримав подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_14 не заперечив щодо застосування до ОСОБА_15 примусових заходів медичного характеру.

Законний представник подав на розгляд суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, оскільки хворіє, клопотання підтримує та просить суд його задовольнити.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_16 щодо застосування примусових заходів медичного характеру поклався на розсуд суду та особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_15 щодо задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього заперечив, зазначив, що не являється психічно хворим, що вже був у лікарні і йому там погано.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши викладені у клопотанні аргументи та додані до нього матеріали, доходить такого висновку.

Дослідженими у судовому засіданні фактичними обставинами встановлено, що відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України, внесені до ЄРДР за реєстраційним № 0000073 від 28.06.2025.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1091 від 03.07.2025, ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно-вольовій сфері, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_5 також страждав хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, безперервного типу перебігу з вираженим дефектом особи в емоційно-вольовій сфері, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, яким страждає у даний час.

За своїм психічним станом, ОСОБА_5 не міг усвідомлювати свої дії, керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до положень статті 92 Кримінального Кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно із частиною 2 статті 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно із статті 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до статті 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Згідно із пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів - психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Виходячи з положень пункту 15 Пленуму Верховного Суду України, які викладені у Постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Відповідно до частини 2 статті 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи наведене, та те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене КК України, у стані неосудності, та психічний стан його здоров`я на даний час позбавляє його здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними, беручи до уваги тяжкість вчиненого діяння, стосовно ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 372, 375-376, 395, 512-514 КПК України, 92-94 КК України, Радехівський районний суд Львівської області, -

постановив:

клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом у кримінальному провадженні № 0000073 від 28.06.2025, відносно ОСОБА_5 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у порядку статті 362 КПК України та пункту 3 статті 93, пункту 3 частини 1 та 3 статті 94 КК України примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 01.07.2025 захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Речові докази:

- господарську сокиру, що передана на зберігання у кімнату зберігання речових доказів відділення поліції N?1 Шептицького районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, що знаходиться в м. Радехів, по вул. Львівська, 9, Львівської області знищити;

- частинку носа з погруддя пам`ятника Тараса Шевченка, уламки з обличчя та частину лівої руки Пресвятої Богородиці та уламки обличчя та частину правої руки Ісуса Христа, що передані на відповідальне зберігання старості Сморжівського старостинського округу Лопатинської селищної ради ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 залишити у володінні Сморжівського старостинського округу Лопатинської селищної ради;

- амбулаторну картку хворого на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що повернута на зберігання в КП «Червоноградська міська лікарня Червоноградської міської ради» (80100, вул. Івасюка, буд. 2, м. Шептицький, Шептицький район Львівська область) залишити у володінні останньої.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддяОСОБА_18