Справа № 463/1950/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1221/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному за ч. 3 ст. 152 КК України, строк тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Косів Івано-Франківської області, жителю АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою на 34 дні, а саме: з 25 квітня 2025 року до 28 травня 2025 року включно.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави.

Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не об`єктивно досліджено обставини справи, не належно надано оцінку особі підозрюваного та ризикам на які посилається прокурор.

Зокрема, зауважує, що слідчим суддею жодним чином не було досліджено докази, долучені захисником до клопотання про зміну запобіжного заходу.

Також, на думку прокурора, перераховані ним ризики є надуманими та не підтверджуються належними доказами. При цьому звертає увагу на неефективність досудового розслідування.

Вважає, що ризику переховування від суду та органів досудового розслідування можна запобігти шляхом покладення на ОСОБА_6 обов`язку не відлучатися з місця проживання, а також зобов`язати носити електронний браслет.

Не погоджується з твердженням прокурора про відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків та вказує та те, що останній має постійне місце проживання, де проживав із своєю матір`ю та цивільною дружиною, яка вагітна.

На думку апелянта відсутні також ризики впливу підозрюваним на потерпілу та свідків. Звертає також увагу, що прямих свідків події не існує.

Окрім цього, зазначає, що під час обрання запобіжного заходу не досліджувався стан здоров`я ОСОБА_6 , у якого є ряд хронічних захворювань, що підтверджується медичними документами.

Просить врахувати, що ОСОБА_6 з 2022 року став на захист нашої Держави, воював на Бахмутському напрямку, перебував у полоні, нагороджений Президентом України Орденом «За мужність» 3 ступеня, після тривалого лікування продовжує нести військову службу.

Стверджує, що перебування ОСОБА_6 24-7 у певному місці дислокації військової частини, нівелює зазначені прокурором ризики.

Вважає, що судом не доведено неможливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону на момент розгляду клопотання прокурора судом першої інстанції дотримані.

У провадженні Львівського районного управлінням поліції №1 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000490 від 28.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

28 лютого 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 01.03.2025 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 квітня 2025 року включно.

Постановою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 28 травня 2025 року.

Ухвала слідчого судді від 25 квітня 2025 року про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження строку запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наявність достатніх підстав вважати вірогідним існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що правильно встановив слідчий суддя.

Зокрема, під час вирішення питання про можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя врахував те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, тяжкість інкримінованих підозрюваному діянь, а також те, що потерпілою особою є неповнолітня, а підозрюваний раніше притягався до злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_6 може переховуватись від досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі можуть бути підставою та мотивом для втечі; наявність можливості незаконного впливу на потерпілу, свідків зі сторони зацікавленої особи, яким є підозрюваний; можливість вчиняти будь-які дії, спрямовані на знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження; ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Також слідчим суддею взято до уваги, що, з врахуванням особи підозрюваного, який не одружний, не має на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб, за місцем фактичного проживання перебуває без реєстрації, будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зазначені обставини і наявність вищевказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_6 під вартою, вказані підстави і наявність ризиків не змінилися і зараз.

Погоджується із таким висновком слідчого судді і колегія суддів апеляційного суду.

Окрім цього, у кримінальному провадженні, з метою доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, очікуються висновки судово-імонологічних та судово-цитологічних експертиз, після яких необхідно провести додатковий допит ОСОБА_6 , а також провести інші слідчі дії.

Відтак, виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про підставність клопотання слідчого та продовжив ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування підозрюваного під вартою.

Водночас, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, щодо недоведеності заявлених органом досудового розслідування ризиків, адже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого вчинення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути взяті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Щодо доводів сторони захисту про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , який унеможливлює перебування підозрюваного під вартою, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто особам, котрі утримуються у слідчому ізоляторі, забезпечується надання первинної лікувально-профілактичної допомоги, яка включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

Окрім цього, колегія суддів роз`яснює право підозрюваного подавати клопотання про проведення відповідних судово-медичних експертиз і, за наявності відповідних висновків, ставити питання про зміну запобіжного заходу.

Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про неможливість визначення ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, зважаючи на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів -

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному за ч. 3 ст. 152 КК України, строк тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: