УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2025 Справа №607/5005/17 Провадження №1-кп/607/179/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 22 липня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рудки Борщівського району Тернопільської області, українки, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, відповідно до п. 11 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» до нотаріальних дій, які мають право вчиняти нотаріуси, належить засвідчення справжності підпису на документах.

Положеннями ст. 45, ст.52 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що при посвідченні правочинів і вчиненні інших нотаріальних дій у випадках, передбачених законодавством, нотаріусом перевіряється справжність підписів учасників правочинів та інших осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Нотаріально посвідчувачі заяви підписуються у присутності нотаріуса.

Наказом Тернопільського обласного управління юстиції №456-К від 7 липня 2005 року ОСОБА_4 призначено державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, що за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Коперніка, 1.

Відповідно до наказу начальника головного управління юстиції у Тернопільській області №90-К від 16 березня 2009 року ОСОБА_4 призначено завідувачем Першої тернопільської державної нотаріальної контори.

Згідно посадової інструкції завідувача Першої тернопільської державної нотаріальної контори, затвердженої начальником Головного управління юстиції у Тернопільській області 10 липня 2009 року, ОСОБА_4 була уповноважена організовувати роботу Першої тернопільської державної нотаріальної контори, здійснювати заходи по забезпеченню трудової та виконавчої дисципліни в державній нотаріальній конторі, здійснювати контроль за веденням нотаріального діловодства в державній нотаріальній конторі, вчиняти нотаріальні дії передбачені законом України «Про нотаріат», у тому числі посвідчувати права та факти, що мають юридичне значення, та які надають права особам або звільняють від їх обов`язків, тобто була наділена організаційно - розпорядчими функціями та згідно примітки 1 до ст.364 КК України являлася службовою особою.

У липні 2016 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звернулися до завідувача Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 щодо прийняття нею рішення про вчинення нотаріальних дій в інтересах ОСОБА_8 , а саме складання та видачу нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про надання ними згоди на відкриття візи та тимчасової поїздки за кордон їхньої малолітньої доньки ОСОБА_10 в супроводі ОСОБА_8 без відома ОСОБА_9 та без фактичної присутності останнього у нотаріуса під час вчинення ним таких нотаріальних дій.

В цей момент у завідувача Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 виник злочинний умисел на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу з метою використання його третіми особами та на висловлену пропозицію вона погодилися.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 28 липня 2016 року ОСОБА_4 , діючи умисно, перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що знаходиться у приміщенні Першої тернопільської державної нотаріальної контори, що за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Коперніка, 1, всупереч вимогам ст.45, 52 Закону України «Про нотаріат» у відсутності учасників нотаріальної дії - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , без їх відома та згоди, використовуючи електронну-обчислювальну машину (комп`ютер) особисто склала та роздрукувала на спеціальному бланку нотаріальних документів серії НВТ 814329 завідомо неправдиву заяву ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про надання ними згоди на відкриття візи та тимчасової поїздки за кордон їхньої малолітньої доньки ОСОБА_10 в супроводі ОСОБА_8 , куди внесла завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надали свою згоду на відкриття візи та тимчасової поїздки за кордон їхньої малолітньої доньки ОСОБА_10 в супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були присутні під час вчинення нотаріальної дії та виконали свої підписи на заяві у присутності нотаріуса.

Після цього, ОСОБА_11 , діючи як державний нотаріус Першої тернопільської державної нотаріальної контори, посвідчила вищевказану заяву ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виконавши на ній посвідчуваний напис поставивши свій підпис та скріпивши її печаткою Першої тернопільської державної нотаріальної контори.

В подальшому, консультантом державного нотаріуса Першої тернопільської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 , за вказівкою ОСОБА_4 , зареєстровано в реєстрі вчинення нотаріальних дій під порядковими номерами №1726 та 1727, тим самим надавши заяві юридичного значення і вірогідності.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, 28 липня 2016 року ОСОБА_4 , нотаріально посвідчену нею завідомо неправдиву заяву ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про надання ними згоди на відкриття візи та тимчасові поїздки за кордон їхньої малолітньої дочки ОСОБА_10 в супроводі ОСОБА_8 , яку вона виготовила на спеціальному бланку нотаріальних документів серії НВТ 814329, видала невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

При цьому, під час вчинення ОСОБА_4 вищевказаних дій щодо складання та видачі нотаріально посвідченої заяви від імені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також нотаріального посвідчення справжності їхніх підписів на цій заяві, ОСОБА_4 було достовірно відомо, про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з приводу оформлення зазначеної заяви та посвідчення справжності підписів на ній не зверталися, учасниками нотаріальної дії не були та вказаної заяви не підписували.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження.

Захисник-адвокат ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримав вказане клопотання.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив відносно клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, санкція якої станом на час інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення (28 липня 2016 року) передбачала покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно з ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до обвинувального акту, з дня вчиненні інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, минуло більше восьми років.

Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 06 березня 2020 року, закриттю.

За таких обставин, клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.284-286, 288 КПК України, ст. 12, 44, 49 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000135 від 22 липня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1