Справа №498/289/25
Провадження по справі №1-кп/498/67/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 року сел. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000866 від 15.12.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуваючого на службі в військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія -механіка ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою особою, вирішили організувати незаконне переправлення кількох осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова, шляхом перевезення їх з м. Одеса до лінії державного кордону, яка проходить на території Роздільнянського району Одеської області. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно з невстановленою особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, розуміючи, що реалізація протиправного плану, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова, особам яким тимчасово обмежено право на виїзд з України, потребує залучення інших осіб, ОСОБА_4 15.12.2024 залучив до злочинної діяльності ОСОБА_6 , яка не була обізнана в незаконній діяльності ОСОБА_4 , запропонувавши їй перевезти кількох осіб з м. Одеси до с. Василівка Роздільнянського району Одеської області, на що остання погодилася та в цей же день, виконуючи вказівки ОСОБА_4 , за допомогою автомобіля «NISSAN JUKE» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 забрала з м. Одеси ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і вирушила до прикордонного населеного пункту, вказаного ОСОБА_4 , але дорогою до місця призначення, близько 18:00 ОСОБА_6 рухаючись на разом з вказаними пасажирами вимушено зупинилися на під`їзді до с. Василівка Роздільнянського району Одеської області, у зв`язку з чим ОСОБА_4 , який на той час перебував в с. Василівка Роздільнянського району Одеської області прийшов пішки до місця зупинки автомобіля ОСОБА_10 , де зустрів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і повідомив вказаним особам, що вони відправляються у бік державного кордону України звідки останні переправляться на територію Республіки Молдова шляхом незаконного перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску, та провівши з вказаними особами інструктаж щодо вжиття заходів для уникнення викриття їх прикордонним нарядом, вирушив разом з вказаними особами в пішому порядку в напрямку державного кордону України, проте дорогою до місця призначення, 15.12.2024 близько 19:00, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було викрито працівниками Державної прикордонної служби на околиці прикордонного населеного пункту АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив фактичні обставини справи. Суду пояснив, що він спільно з невстановленою особою, та своє знайомою ОСОБА_6 , яку він залучив до злочинної діяльності та яка не була обізнана в тому, що він буде переправляти незаконно через державний кордон кількох осіб та яку попросив забрати з м. Одесита перевести до с. Василівка Роздільнянського району Одеської області кількох осіб, на що остання погодилася. В цей же день, виконуючи його вказівки за допомогою автомобіля «NISSAN JUKE» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 забрала з м. Одеси ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і вирушила до прикордонного населеного пункту, але дорогою до місця призначення, близько 18:00 ОСОБА_6 рухаючись разом з вказаними пасажирами вимушено зупинилися на під`їзді до с. Василівка Роздільнянського району Одеської області, на той час він перебував в с. Василівка Роздільнянського району Одеської області прийшов пішки до місця зупинки автомобіля ОСОБА_10 , і зустрів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , і повідомив, що вони відправляються у бік державного кордону України, звідки останні переправляться на територію Республіки Молдова шляхом незаконного перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску, та провівши їм інструктаж, вирушив разом з вказаними особами в пішому порядку в напрямку державного кордону України, проте дорогою їх було викрито працівниками Державної прикордонної служби на околиці прикордонного населеного пункту с. Трохимівка Роздільнянського району Одеської області. В скоєному щиро розкаюється.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого йому обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів вини обвинуваченого стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченим визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченого, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем несення служби характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття у скоєному, обставин, що обтяжують покарання - суд не вбачає, тому вважає, що йому має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається в скоєному, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утримані двох неповнолітніх дітей, посередньо характеризується по місцю проживання, за місцем несення служби характеризується позитивно, суд вважає, що виправлення його можливе без ізоляції від суспільства з наданням іспитового строку в порядку ст. 75 КК України.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Щодо додаткового покарання передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, суд констатує наступне.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №404/2081/22 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ст. 55 КК України (застосування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю). При розгляді вказаної справи судом зазначено, що зміст ст. 55 КК не містить законодавчих заборон чи обмежень щодо призначення такого додаткового покарання в залежності від того, чи обіймав обвинувачений певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у випадку, коли санкцією відповідної частини статті Особливої частини КК передбачено можливість призначення особі додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, суд, визнаючи особу винуватою у вчиненні відповідного кримінального правопорушення, має право призначити таке додаткове покарання незалежно від того, чи обвинувачений обіймав певну посаду або займався певною діяльністю на час вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2024 року, 30.12.2024 року, 20.01.2025 року було накладено арешт на речові докази по даному кримінальному провадженню, які у зв`язку із закінченням судового розгляду даного кримінального провадження та відсутності необхідності в подальшому такому арешті підлягають скасуванню.

Тому у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2024 року, 30.12.2024 року, 20.01.2025 року .

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Враховуючи, що мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S10» блакитного кольору, у пошкодженому стані, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім-картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy XCover 4S» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_9 ; мобільний кнопковий телефон марки «NOMI», чорного кольору з "0" прихованим IMEI, з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_10 , - мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy S21 FE 5G» зеленого кольору IMEI 1: НОМЕР_11 , з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_5 ; які належать ОСОБА_4 були використані як знаряддя умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до ст. ст. 96-1, 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації, тобто примусовому безоплатному вилученню у власність держави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 р. № 15 визначено механізм внесення, підтвердження зарахування, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, який обраний з метою забезпечення належної поведінки особи, щодо якої застосовано запобіжний захід, її явки за викликом до слідчого, прокурора або суду, а також виконання інших покладених на неї обов`язків, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 8 Порядку застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.

Територіальне управління ДСА або апеляційний суд, Вищий антикорупційний суд, Верховний Суд, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, розглядає зазначені документи та протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження за умови зарахування коштів на депозитний рахунок готує та подає до органу Казначейства платіжну інструкцію про повернення коштів.

Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження платіжних інструкцій територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, який обрав запобіжний захід у вигляді застави, до органу Казначейства.

Як вбачається з копії квитанції № 3480-2812-9068-3406 від 11.02.2025 року на рахунок Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 внесена застава в розмірі 242240,00 грн.

Так, суд виходить з того, що підстави для звернення застави в дохід держави або на виконання вироку в частині майнових стягнень відсутні, а тому сума, внесеної застави, підлягає поверненню після набрання вироком законної сили.

Судових витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з здійсненням охорони державного кордону України та посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Заставу у розмірі 242240,00 грн. внесену заставодавцем ОСОБА_4 на рахунок Одеського апеляційного суду згідно з квитанцією № 3480-2812-9068-3406 від 11.02.2025 року, призначення платежу «внесення застави згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 10.02.2025 року, повернути заставодавцю ОСОБА_4 відповідно до ст.182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.12.2024 року, 30.12.2024 року, 20.01.2025 року на тимчасово вилучене майно ( а.с. 39-40)

Речові докази: внутрішній паспорт громадянина Придністровської Молдавської Республіки серії НОМЕР_12 , виданий 21.10.2010 року паспортним відділенням м. Слободзея УпДМ МВС ПМР на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ складено російською мовою на 15 арк.; військовий квиток громадянина Придністровської Молдавської Республіки серії НОМЕР_13 , виданий 20.10.2010 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ складено російською мовою на 38 арк.; посвідчення водія категорії В громадянина Придністровської Молдавської Республіки серії НОМЕР_14 , видане 04.11.2006 Слободзейським МРЕО ДАІ ПМР на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , документ складено російською мовою (а.с.115-116) - повернути власнику ОСОБА_4 ;

Речові докази:автомобіль марки «HYUNDAI I30», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_15 , номер кузова НОМЕР_16 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_11 , але перебуває в користуванні у ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 11-112) - повернути власнику.

Речові докази:мобільний телефон марки «Samsung S24 Ultra Taarim» cірого кольору IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 , з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "ВФ Україна" НОМЕР_19 , який належить та яким користується ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки «Huawei P20» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_20 , IMEI 2: НОМЕР_21 , з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_22 , який належить та яким користується ОСОБА_7 ; мобільний телефон марки марки «IPHONE 11» білого кольору IMEI 1: НОМЕР_23 , IMEI 2: НОМЕР_24 , з сім-карткою оператору мобільного зв`язку сім-карткою ПрАТ "Київстар" НОМЕР_25 та сім-карткою ПрАТ "ВФ Україна" НОМЕР_26 , який належить та яким користується ОСОБА_9 (а.с. 101-102) - повернути власникам.

Застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S10» блакитного кольору, у пошкодженому стані, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , з сім-картками операторів мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; мобільного телефону марки «Samsung Galaxy XCover 4S» чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_9 ; мобільного кнопкового телефону марки «NOMI», чорного кольору з "0" прихованим IMEI, з сім-карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_10 , мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S21 FE 5G» зеленого кольору IMEI 1: НОМЕР_11 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар" НОМЕР_5 ; які належать ОСОБА_4 , тобто примусове безоплатне вилучення у власність держави. (а.с.101-102; 115-116)

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області, з урахуванням обмежень, визначених ч. 3ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1