Дата документу 19.05.2025 Справа № 331/2106/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №331/2106/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/236/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 19 травня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Оріхів Запорізької області, громадянки України, яка одружена, має вищу освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка не є особою, щодо якої, згідно ст.480 КПК України, передбачений особливий порядок кримінального провадження, є внутрішньо переміщеною особою, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.2 ст.114-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваної ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2025 року, якою задоволено клопотання та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 04 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що клопотання слідчого є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки встановлено неможливість запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати частково, обрати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, встановити помірний розмір застави у межах норм ч.5 ст.182 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною.

Вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що ризики передбачені ст.177 КПК України, відсутні, та помилково визнані судом першої інстанції обґрунтованими.

Зауважує, що слідчий суддя не обґрунтував, чому не встановлений розмір застави.

Вказує, що слідчий суддя не зазначив в ухвалі і не взяв до уваги жодного документу, наданого стороною захисту, та не в повній мірі врахував інші дані щодо особи підозрюваної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів не перебуває, має вищу економічну освіту, позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, чоловіка з інвалідністю 3 групи, сина 18 років, який має певне захворювання та є учнем Харківського авіаційного інституту, потребує допомоги батьків, матір 1940 р.н. та батька чоловіка 1939 р.н., які проживають разом з нею, є лежачими особами, які в силу свого віку потребують допомоги.

Звертає увагу на те, що висновки суду про те, що підозрювана не працює, є помилковими, оскільки остання працевлаштована у Оріхівському навчально - виховному коледжі №2 на посаді завгоспа.

Посилається на те, що не наведено жодної обставини, крім тяжкості злочину, які могли б бути підставою для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу. Доводи, зазначені в ухвалі, фактично є формальними, і не підкріплюються матеріалами.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 07 березня 2025 року старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 .

У клопотанні органу досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.2 ст.114-2 КК України.

Так, громадянка України ОСОБА_6 , будучи проросійськи налаштованою особою, яка підтримує агресивну політику рф та звинувачує українську владу у розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та російською федерацією, у період часу з 13 квітня 2024 року до 10 травня 2024 року, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), використовуючи власний мобільний пристрій та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою облікового запису (аккаунту) на ім`я « ОСОБА_11 » в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , здійснила виготовлення та поширення матеріалів, шляхом особистих дописів (коментарів) під публікаціями, розміщеними на проросійському інформаційному ресурсі «На самом деле в Запорожье Chat» у месенджері «Telegram» за певним посиланням, що є засобом масової інформації, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, який є невід`ємною складовою проросійського інформаційного ресурсу відкритого типу «На самом деле в Запорожье» у месенджері «Telegram» за певним посиланням, з необмеженим колом осіб (користувачів).

Також, ОСОБА_6 о 02 год. 19 хв. 22 серпня 2024 року, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), використовуючи власний мобільний пристрій та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою облікового запису (аккаунту) на ім`я « ОСОБА_11 » в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , здійснила виготовлення та поширення матеріалу, шляхом особистого допису (коментаря) під публікацією, розміщену на проросійському інформаційному ресурсі «На самом деле в Запорожье Chat» у месенджері «Telegram» за певним посиланням, що є засобом масової інформації, у якому міститься визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, який є невід`ємною складовою проросійського інформаційного ресурсу відкритого типу «На самом деле в Запорожье» у месенджері «Telegram» за певним посиланням, з необмеженим колом осіб (користувачів).

Окрім того, о 23 год. 24 хв. 04 травня 2024 року, ОСОБА_6 , будучи проросійськи налаштованою особою та активно підтримуючи російську військову агресію по відношенню до України, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, передбачаючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання негативних наслідків, будучи достовірно обізнаною про введення Указом Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року на території України воєнного стану, використовуючи обліковий запис (акаунт), у забороненій на території України, соціальній мережі «Одноклассники», зареєстрований під іменем « ОСОБА_12 », зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , здійснила поширення інформації невстановленій особі, яка використовує обліковий запис (акаунт) у соціальні мережі «Одноклассники» під іменем « ОСОБА_13 », про розташування Збройних Сил України, яка не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами з можливістю їх ідентифікації на місцевості.

Оскільки підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий звернувся з вказаним клопотанням про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

06 березня 2025 року о 19 год. 46 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст.ст.40, 104, 223, 213, 615 КПК України та 06 березня 2025 року о 22 год. 15 хв. повідомлено про підозру, в порядку ст.ст. 276-278 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваної ОСОБА_6 , її захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваної, доводи її захисника, прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про її особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у інкримінованих їй правопорушеннях, а також конкретні обставини вказаних кримінальних правопорушен.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.2 ст.114-2 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме ризики того, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.2 ст.114-2 КК України, які є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено суворе покарання - виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини вказаних кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.436-2, ч.2 ст.114-2 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень; дані про особу підозрювану, яка є працездатною особою, одружена, неповнолітніх дітей не має, на тяжкі захворювання, які перешкоджали б застосуванню до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах слідчого ізолятора, не страждає.

Також, слідчий суддя слушно зазначив, що сам факт проживання підозрюваної з батьками чоловіка, які є особами похилого віку, не може свідчити про нівелювання зазначених у клопотанні ризиків, оскільки в судовому засіданні встановлено, що фактично остання живе за рахунок пенсійних виплат зазначених осіб.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, та про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

На думку колегії суддів, відомості, на які посилається сторона захисту, а саме те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів не перебуває, має вищу економічну освіту, позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, чоловіка з інвалідністю 3 групи, сина 18 років, який має певне захворювання та є учнем Харківського авіаційного інституту, потребує допомоги батьків, матір 1940 р.н. та батька чоловіка 1939 р.н., які проживають разом з нею, є лежачими особами, які в силу свого віку потребують допомоги, не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, вказаних вище, та не свідчать про те, що вказаним ризикам можливо запобігти на цій стадії провадження шляхом застосування до підозрюваної менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали і посилання захисника на те, що ОСОБА_6 працевлаштована у Оріхівському навчально - виховному коледжі №2 на посаді завгоспа, оскільки ці обставини також не спростовують вищевказаних висновків слідчого судді.

Окрім того, факт наявності у підозрюваної постійного джерела доходів не підтверджено матеріалами справи.

З приводу доводів сторони захисту про те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував неможливість визначити до підозрюваної альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як зазначено вище, обґрунтованість підозри, існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваної іншого ніж тримання під вартою запобіжного заходу в цьому випадку прокурором доведено.

В оскаржуваній ухвалі наведене переконливе обґрунтування щодо доведеності ризиків, про які ідеться у клопотанні, і неможливості цим ризикам запобігти шляхом застосування до підозрюваної іншого запобіжного заходу окрім як тримання під вартою.

Враховано слідчим суддею і положення ч.6 ст.176 КПК України, згідно з якими, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, та враховуючи встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя застосовуючи до останньої запобіжний захід у виді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, правомірно не визначив розмір застави, що не суперечить вимогам ч.4 ст.183 КПК України.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваної.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, відомості про особу підозрюваної та встановлені ризики.

Доводи сторони захисту про неповноту з`ясування обставин справи судом та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваної, а також ті, що були наведені стороною захисту під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Дані про те, що підозрювана за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

В ході апеляційного розгляду захисник зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні вже закінчено та обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлено до суду.

Отже, в подальшому питання щодо запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 має вирішуватися судом у встановленому законом порядку.

Підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07 березня 2025 року, якою задоволено клопотання та застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 04 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4