Справа № 713/728/25
Провадження №1-кс/713/264/25
УХВАЛА

іменем України

17.07.2025 м. Вижниця

Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявниці ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 26.06.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000273 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , звернулась в суд із скаргою на постанову дізнавача СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 26.06.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000273 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КК України

У скарзі вказує, що 26.06.2025 року дізнавачем сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000273 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КК України, де вона має статус потерпілої. Підставою закриття кримінального провадження є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК). Вважає зазначену постанову незаконною, винесеною в порушення та такою, що порушує її права як потерпілої.

Зазначила, що невідомо, чи дійсно для проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи, дізнавач витребував її історію хвороби (у відповідь на її запит не зазначено номер та дату судового рішення, яке давало дозвіл на витребування), не надав копію висновку експертизи, не допитано жодного свідка з тих, на кого вона вказувала, що унеможливило об`єктивне розслідування, встановлення істини, притягнення винних до відповідальності, захист прав потерпілих. Крім того, дізнавач не реагував на її численні клопотання про проведення слідчих дій, на необхідність яких вона вказувала. Це свідчить про те, що дізнання проведено однобоко, без ретельного вивчення всіх обставин події, перевірки отриманих відомостей. Тому в неї складається враження, що дізнавач діє всупереч закону з метою не притягнення винних до відповідальності. Крім того, в ході розслідування з боку дізнавача мали місце інші порушення закону, які свідчать про небажання встановити істину.

Просить скасувати постанову від 26.06.2025 року дізнавача сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000273 від 28.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КК України.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_7 скаргу підтримали, посилались на обставини викладені в скарзі, просили її задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просила відмовити в задоволенні скарги, вважала її необґрунтованою. Постанова начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 26.06.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000273 від 28.05.2024 року за ст.125 ч.1 КК України, є законною, досудове розслідування проведено повно та всебічно. Були здійсненні всі необхідні слідчі дії та надано їм оцінку.

В судове засідання дізнавач СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши заявницю ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_7 , прокурора, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження №0000273 від 28.05.2024 року, дійшов до висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити виходячи з наступного.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється §1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що 28.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ст.139 ч.1 КК України.

З витягу з кримінального провадження №0000273 від 28.05.2024 року вбачається, що 27.05.2024 року до Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області надійшла ухвала ІНФОРМАЦІЯ_1 №713/1720/24 від 24.05.2024 року, щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за актом ненадання працівниками КНП ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою начальника сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 26.06.2025 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000273 від 28.05.2024 року за ст.139 ч.1 КК України, - закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Дізнавачем зроблено висновок, що в даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.139 КК України, органом досудового розслідування достовірно встановлено, що .

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цією глави.

Відповідно до ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриіття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

У ч.1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному проваджені підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.40-1 ч.1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

З матеріалів кримінального провадження №0000273 від 28.05.2024 року та з оскаржуваної постанови від 26 червня 2025 року вбачається, що дізнавачем у постанові про закриття детально розписано всі слідчі дії, які були здійснені ним в ході дізнання.

Постановою начальника СД Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області від 18.12.2024 року призначено комісійну судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: Чи були помилки медичних працівників КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Вижницької міської ради, а саме ОСОБА_8 під час медичної допомоги ОСОБА_3 .? Чи були помилки медичних працівників КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », під час медичного обстеження ОСОБА_3 .? Чи повноцінно проводилося обстеження ОСОБА_9 , якщо ні, то яких заходів необхідно було вжити, якими документами це регламентовано? Чи правильно проводилося лікування ОСОБА_9 , якщо ні, то яких заходів необхідно було вжити, якими документами це регламентовано? Як це вплинуло на стан здоров`я ОСОБА_3 .? Чи мало місце дефекти обстеження та лікування в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 ? Якщо мали місце дефекти обстеження та лікування, які саме, та ким вони були допущені, чи пов`язані вони із загальним станом ОСОБА_9 якщо так то який характер цього зв`язку - прямий чи непрямий? Чи відповідали відповідним клінічним протоколам МОЗ наданням ОСОБА_10 , медичної допомоги в тому числі призначення лікарських препаратів відповідно до встановленого діагнозу? На підставі яких нормативних документів, інструкцій, положень тощо здійснюється та регламентується діяльність медичного персоналу КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 »? Чи встановлено періодичність та термін проходження медичним персоналом КНІЇ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Вижницької міської ради, за ким закріплено контроль за своєчасністю проходження даних курсів, якою установою проводяться дані курси та чим це регламентовано, який документ надається після їх закінчення? Якими мали бути дії медичних працівників в разі звернення до медичного пункту за медичною допомогою з подібною симптоматикою? Чим передбачені дії медичних працівників в подібній ситуації (якими нормативними документами)? Кому підпорядковується у своїй діяльності медичний персонал КНІ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Вижницької міської ради та чим це регламентовано? Яка медична допомога повинна була надаватись у разі звернення за медичною допомогою з подібною симптоматикою?

Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 10.03.2025 року надано начальнику сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області капітану поліції ОСОБА_6 , старшому дізнавачу сектору дізнання Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 тимчасовий доступ до документів з можливістю отримання їх оригіналів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », (юридична адреса: АДРЕСА_1 ,) з можливістю отримання їх оригіналів, а саме медичної документації пацієнтки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с.Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області з рентген знімками.

Згідно висновку експерта №094 від 01.04.2025 року вбачається, що з матеріалів кримінального провадження відомо, що ОСОБА_9 о 15:00 год. 24.05.2024 року зверталася за медичною допомогою в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де їй було відмовлено у госпіталізації, але було проведено комп`ютерну томографію (КТ) голови при якій об`ємних утворів, ішемічних, геморагічних змін іншої видимої патології головного мозку та порушення цілості та структур кісток черепа не було виявлено. В зазначених матеріалах справи не виявлено інших медичних документів на ім`я ОСОБА_9 , які б могли стосуватися умовного підекспертного періоду (до 24.05.2025 року включно). У подальшому, з 29.05.2024 до 04.06.2024 гр. ОСОБА_9 перебувала на денному стаціонарному лікуванні в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Вижницької МР. Діагноз основний: Стан після перенесеної 3ЧМТ (24.05.2024) - струс головного мозку. Після травматична енцефалопатія II, стійка цефалгія. Діагноз супутній: ІХС (ішемічна хвороба серця). Стабільна стенокардія напруження, 2 ФК (функційний клас). Дифузний кардіосклероз. СН (серцева недостатність) І. ФК II, ризик 3. Зважаючи на відсутність будь-яких медичних документів, в яких було б вказано на звернення, діагностування, призначення та проведення лікування ОСОБА_9 24.05.2025 року в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » комісія експертів вважає за неможливе формулювання відповідей на питання 1-8 Постанови про призначення дійсної експертизи. З тієї ж причини не можуть бути надані відповіді на питання 11 та 13 Постанови. 4. Відповіді на питання 9, 10, 12 не можуть бути надані в рамках проведення дійсної експертизи, оскільки вони стосуються організаційно-методичної роботи в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що не є предметом судово-медичної визи. Слід зауважити, що на комп`ютерні томографії голови порушень цілісності та структур кісток черепа не було виявлено, а тому за для більш детального аналізу невропатологом ОСОБА_8 , прийнялось рішення більш глибше і конкретніше описати ОСОБА_3 свою травму, задля більш дієвого та ефективного лікування, на що ОСОБА_9 , всіляко уникала розмови не йшла на контакт та провокувала лікаря, всі вищевказані події підтверджують той факт, що ОСОБА_3 , сама не потребувала допомоги, а медичний працівник ОСОБА_8 якісно намагалась надати медичну допомогу яку потребувала пацієнтка, хоч і та всіляко не намагалась собі допомогти, а тільки лікаря вводила в оману, тим самим відірвала від більш значної роботи, яку могла в той час виконати, постраждалим особам. Крім цього лікар невропатолог ОСОБА_12 , діяла відповідно до наказу ІНФОРМАЦІЯ_7 «Про затвердження Порядку надання первинної медичної допомоги» N?504 від 19.03.2018, діяла відповідно до принципів доступності, що передбачає мінімальну втрату часу для її отримання; безпечності, що полягає у наданні послуг з ПМД у спосіб, що мінімізує ризики завдання шкоди пацієнтові, у тому числі тієї, якій можна запобігти, а також зменшує можливість медичних помилок; результативності, що проявляється у досягненні найкращих результатів через надання послуг з ПМД на основі наукових знань та принципів доказової медицини, дотримання галузевих стандартів медичної допомоги, орієнтованості на людину, що передбачає надання послуг з ПМД у спосіб, що враховує індивідуальні потреби осіб, яким ці послуги надаються, в тому числі з урахуванням права пацієнта на вільний вибір лікаря; інноваційної та застосування цифрових технологій, що в стою чергу ОСОБА_13 , дослідивши пацієнтки ОСОБА_3 , побачивши, що відсутні ризики для людини почала з`ясовувати саме від чого походить її травматизація, що б могло з врахуванням вищевказаного законодавства бути рішучим, принциповим виваженим та якісним працівником задля надання всім пацієнтам, такої допомоги яка б була необхідна в тій чи іншій ситуації.

Також слідчим суддею при розгляд даної скарги досліджено відео долучені ОСОБА_3 до матеріалів справи та встановлено, що на наданих відеозаписах не спостерігається будь якої протиправної поведінки працівників медичної установи щодо ненадання допомоги ОСОБА_3 медичним працівником.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Склад кримінального правопорушення згідно Кримінального кодексу України включає в себе об`єкт, суб`єкт, об`єктивну та суб`єктивну сторону кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.139 ч.1 КК України, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку ненадання без поважних причин допомоги хворому медичним працівником, який зобов`язаний, згідно з установленими правилами, надати таку допомогу, якщо йому завідомо відомо, що це може мати тяжкі наслідки для хворого.

Суб`єктивна сторона злочину виражається у прямому умислі стосовно факту ненадання допомоги хворому, якщо медичний працівник усвідомлює, що це може викликати тяжкі наслідки для хворого.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим або п`ятим цієї частини.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування , після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 5, 6, 7 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне. 5. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Таким чином суд вважає, що рішення дізнавача про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000273 від 28.05.2024 року, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КК України, є вмотивованим, дізнавачем надано оцінку всіх обставин кримінального провадження, згідно експертизи встановлено, що відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, оскільки згідно висновку експерта відсутні тяжкі наслідки для хворої ОСОБА_3 , які виразились у прямому умислі стосовно факту ненадання допомоги хворому медичним працівником. а тому відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.139 ч.1 КК України.

Таким чином, Суд вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14