УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року

м. Київ

справа № 583/4927/21

провадження № 51 - 3107 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 04 липня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,

встановив:

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2025 року, якою на обвинувачену ОСОБА_4 було накладено грошове стягнення у розмірі

2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6 056 грн, у зв`язку з безпідставним нез`явленням на судові засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 04 липня 2025 року, на підставі

ч. 4 ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 на вищезазначену ухвалу.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_4 звернулась із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі п. 2 ч. 2

ст. 428 КПК України.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2025 року за неповажність причин неприбуття у судове засідання накладено грошове стягнення на обвинувачену ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КПК України особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2025 року.

Положеннями частини 4 ст. 147 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає.

Тобто можливість оскарження ухвали місцевого суду про накладення грошового стягнення за неявку в судове засідання, а також ухвали суду за результатами розгляду клопотання про скасування такої ухвали не передбачено кримінальним процесуальним законом.

Крім цього, положеннями ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, відмовляючи ОСОБА_4 у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2025 року, відповідно до ст. 392, ч. 4 ст. 147 цього Кодексу окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З касаційної скарги та доданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, тому у відкритті провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

При цьому Верховний Суд зазначає, що наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням конституційних прав, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від

04 липня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3