Справа № 760/9481/17
Провадження № 1-кп/4910/34/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів), захисника - адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

у об`єднаному кримінальному провадженні за № 0000106 від 15.02.2017, № 0000602 від 07.09.2017 стосовно:

ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 388 КК України;

ОСОБА_9 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 366 КК України;

ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України (судове провадження стосовно якого зупинено);

ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України;

ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_12 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_13 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_14 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_15 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України;

ОСОБА_16 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України (судове провадження стосовно якого зупинено),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави,

установив:

30.07.2025 на електронну пошту Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави (Вх. № 34191/25).

І. Суть клопотання

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2017 у справі № 760/3817/17 ОСОБА_5 вчергове продовжено строк тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 3 200 000 грн. Застава була внесена заставодавцями ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у повному обсязі, у розмірі 2 144 000 грн та 1 056 000 грн відповідно. Із часу внесення застави обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під дією запобіжного заходу у вигляді застави.

13.02.2019 строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків закінчився та більше не продовжувався, однак він продовжує сумлінно виконувати свої процесуальні обов`язки, не вчиняючи жодних дій, які могли би бути розцінені як спроба ухилення, переховування від суду тощо.

Обвинувачений вважає, що застосований до нього запобіжний захід має бути змінений, у зв`язку з такими обставинами:

- протягом понад восьми років діє запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої було встановлено без належного обґрунтування, а його продовження відбувалося автоматично. Це призводить до порушення конституційного права обвинуваченого на судовий захист у поєднанні з правом на свободу та особисту недоторканність, а також права на захист у кримінальному провадженні;

- розмір застави, що діє на теперішній час, був встановлений у максимально можливому розмірі для тяжких злочинів відповідно до загальних норм КПК України. Сторона захисту вважає, що за понад вісім років сторона обвинувачення не надала жодних фактів, які б підтверджували необхідність встановлення саме такого розміру застави. Несуттєве зменшення її розміру за час судового розгляду, на думку обвинуваченого, виглядає як форма покарання, що свідчить про відсутність реального перегляду застосованого до нього запобіжного заходу;

- востаннє розмір застави було змінено 22.12.2023, з того часу минуло півтора року, протягом яких суд жодного разу не переглядав питання про доцільність та пропорційність застосованого запобіжного заходу. Це суперечить як загальним засадам кримінального провадження, так і практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, обвинувачений сумлінно та систематично бере участь у судових засіданнях, проявляє активність у встановленні об`єктивної істини у справі. Протягом усього періоду слухання справи не зафіксовано жодних порушень з боку обвинуваченого. Сторона обвинувачення не надала доказів того, що обвинувачений намагався впливати на свідків чи експертів, переховувався від правоохоронних органів та/або суду, а також вчиняв інші дії з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- обвинувачений утримує двох неповнолітніх дітей, дружину та матір, яка є особою з інвалідністю, має серйозні проблеми зі здоров`ям і потребує постійного лікування. Крім того, батько обвинуваченого є пенсіонером і потребує догляду. У березні 2025 року обвинувачений був змушений звільнитися з роботи за станом здоров`я, що підтверджується копіями наказу про звільнення та медичних документів. Ці обставини істотно впливають на його платоспроможність. Крім того, заставодавець постійно вимагає повернення коштів, які були внесені багато років тому.

На підставі викладеного, обвинувачений ОСОБА_5 просив зменшити встановлений ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.12.2023 розмір застави до 256 000 грн, який є достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання будь-яким ризикам, а решту коштів повернути ОСОБА_18 як заставодавцю (374 437, 50 грн) та як спадкоємиці заставодавця ОСОБА_17 (174 762,50 грн).

ІІ. Позиції учасників провадження

Обвинувачений ОСОБА_5 просив задовольнити подане ним клопотання у повному обсязі. Зазначив, що застосований до нього розмір застави не змінювався протягом півтора року та виглядає, на його думку, як покарання. У матеріалах справи міститься медична документація щодо стану його здоров`я, пенсійні посвідчення його батьків, свідоцтва про народження дітей, а також характеристика з останнього місця роботи. Зазначив, що жодного впливу на свідків він не має, тому що перебуває за кордоном, а також відсутні будь-які відомості про факти впливу на них. За дев`ять років він жодним чином не переховувався, оскільки хоче довести свою невинуватість у суді.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання свого підзахисного та просив його задовольнити. Додав, що згідно з релевантною практикою Європейського суду з прав людини ризики завжди поступово знижуються із плином часу. Із моменту останньої зміни запобіжного заходу пройшов значний час, протягом якого процесуальна поведінка ОСОБА_5 була бездоганною, він бере участь у всіх судових засіданнях. Будь-яких доказів його неналежної процесуальної поведінки чи будь-якого впливу на свідків, інших фігурантів кримінального провадження немає. Заставодавцями є треті особи, які фактично не є сторонами кримінального провадження, тому зменшення розміру застави буде впливати як на їх права, так і на права обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_7 заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченого. Зазначила, що наразі у кримінальному провадженні не відбулось таких змін, які би стали підставою вважати, що ризики перестали існувати. На теперішній час триває дослідження доказів сторони обвинувачення, у подальшому відбуватиметься допит свідків. Враховуючи те, що обвинувачений перебуває поза межами України, продовжують існувати ризики переховування від суду та впливу на свідків. Вважає, що застосований до обвинуваченого розмір застави є необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думки осіб, які беруть участь у його розгляді, колегія суддів (далі - Суд) дійшла таких висновків.

Частинами першою та другою статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, частина 1 статті 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Суд вкотре зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу, без врахування обставин справи в конкретному випадку, може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у своєму клопотанні та наданих у судовому засіданні поясненнях порушує питання про зменшення встановленого ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.12.2023 розміру застави до 256 000 грн.

На підтвердження позиції сторони захисту до клопотання додані (у електронному вигляді в копіях): свідоцтво про народження ОСОБА_5 (1); квитанції про сплату суми застави від 03.04.2017 (2); свідоцтво про смерть ОСОБА_17 (заставодавця) (3); свідоцтва про народження ОСОБА_19 та ОСОБА_19 (дітей обвинуваченого ОСОБА_5 ) (4); свідоцтво про шлюб (5); вступна та резолютивна частини ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 31.03.2017 у справі № 760/3817/17 (6); рекомендаційний лист директора «Модульної системи класу Neo» LTD ОСОБА_20 (мовою оригіналу та переклад українською мовою) (7); пенсійне посвідчення ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (батьків обвинуваченого ОСОБА_5 ) (8).

До клопотання також додано заяву ОСОБА_5 від 29.07.2025 та скріншот з екрану технічного пристрою про направлення клопотання про зменшення розміру застави із вкладенням на електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді застави стосовно ОСОБА_5 не припинила свою дію відповідно до положень ст. 203 КПК України, оскільки для такої ухвали не передбачено визначення строку її дії, як наприклад, для ухвали про тримання особи під домашнім арештом (ч. 6 ст. 181 КПК України) або для ухвали про тримання особи під вартою (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Стосовно зазначених у клопотанні обставин, які, на думку обвинуваченого, є підставами для зміни запобіжного заходу шляхом зменшення розміру застави, Суд вважає необхідним зазначити про таке.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.12.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 зменшено розмір застави до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Неодноразове посилання сторони захисту на сумлінне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, на переконання Суду, не є тією беззаперечною обставиною, яка може свідчити про необхідність зміни запобіжного заходу. Їх виконання є обов`язковим для особи, стосовно якої вони застосовані, а у разі невиконання таких обов`язків положеннями КПК України передбачено можливість звернення застави в дохід держави або зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Під час розгляду попередніх клопотань обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави (перегляду застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу), Судом вже враховувались повторювані у цьому клопотанні обставини, які стосуються процедури визначення розміру застави.

Суд зазначає, що встановлений обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою Вищого антикорупційного суду від 22.12.2023 розмір застави відповідав, на той час, вимогам п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України - 300 прожитковим мінімумам для працездатних осіб щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину (за вчинення якого передбачене покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років). Суд не враховує в якості підстави для зменшення встановленого розміру застави посилання сторони захисту на те, що розмір застави тривалий час становить максимальний розмір застави, встановлений положеннями КПК України, оскільки за своїм змістом воно є суб`єктивною думкою/оцінкою учасників сторони захисту. Крім того, встановлений обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави у сумі 805 200 грн на дату розгляду клопотання є меншим від максимально можливого розміру застави - 908 400 грн.

Розглядаючи клопотання про зменшення розміру застави, Суд враховує той факт, що на час розгляду цього клопотання призначено та проводиться судовий розгляд на підставі обвинувального акта, у встановленому судом порядку досліджуються письмові докази сторони обвинувачення, а також продовжують існувати ризики переховування від суду та незаконного впливу на свідків, хоча вони істотно зменшились із плином часу та у зв`язку з завершенням стадії досудового розслідування.

Дії, до яких обвинувачений ОСОБА_5 може вдатись, висунення йому обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів (у тому числі корупційних), передбачених ч. 1 ст. 255 (санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна), ч. 5 ст. 191 (санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна), ч. 3 ст. 209 КК України (санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років з конфіскацією майна) та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, його тимчасовий виїзд за межі території України, який пов`язаний із повномасштабним вторгненням рф на територію України, проживання на території іноземної країни протягом тривалого часу (на території Великої Британії), а також відсутність у сторони обвинувачення дієвих механізмів попередження існуючих ризиків, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави.

Положення статті 194 КПК України передбачають, що суд при застосуванні запобіжного заходу враховує як тяжкість правопорушення, так і наявність ризиків, які не потребують повторного встановлення, якщо обставини не змінилися. Перебування обвинуваченого ОСОБА_5 за кордоном, навіть за умови його вимушеного виїзду внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України, створює обґрунтований ризик ухилення від виконання процесуальних обов`язків.

Суд також враховує, що у цьому кримінальному провадженні тривалість застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави (300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) становить майже двадцять місяців. Крім того, під час розгляду клопотання прокурор не надала суду відомостей про те, що обвинувачений ОСОБА_5 намагався зустрітись зі свідками або експертами у цьому кримінальному провадженні або якимось іншим чином впливати на них.

Практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Враховуючи, що з плином часу встановлені у цьому провадженні ризики частково зменшилися, обвинувачений ОСОБА_5 не обіймає посад в АТ «Укргазвидобування» чи у пов`язаних із товариством структурах, а також тривалість дії запобіжного заходу у вигляді застави, яка забезпечує виконання ним обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, Суд вважає, що на теперішній час можливо визначити заставу у меншому розмірі, яка в тій же мірі дозволить забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

Розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі (GAFA v. MALTA, no. 54335/14, 22 травня 2018, п. 70).

З огляду на встановлені у ході розгляду клопотання обставини, Суд вважає, що застава у розмірі 235 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (235 х 3 028 грн = 711 580 грн), з тією ж вірогідністю зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш домірним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства, держави та обвинуваченого. Водночас, решту сплачених грошових коштів у сумі 93 620 грн (805 200 грн - 711 580 грн) необхідно повернути заставодавцю ОСОБА_18 , яка також є спадкоємицею заставодавця ОСОБА_17 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується долученою до матеріалів клопотання копією свідоцтва про смерть, пропорційно до внесених заставодавцями сум застави.

Зазначені у клопотанні обставини щодо утримання обвинуваченим двох неповнолітніх дітей, дружини, матері, яка є особою з інвалідністю та потребує постійного лікування, а також батька-пенсіонера, який потребує догляду, самі по собі не є підставою для зміни розміру застави. До клопотання додано лише копії свідоцтв про народження, одруження та пенсійні посвідчення, які не підтверджують фактичних витрат обвинуваченого та його фінансового навантаження. Крім того, суду не надано жодних документів, що дозволяють оцінити реальний обсяг витрат, які він несе у зв`язку з утриманням зазначених вище осіб. Посилання на звільнення обвинуваченого з роботи у березні 2025 року за станом здоров`я, хоча й підтверджене копією наказу про звільнення, проте не може вважатися достатнім доказом неспроможності виконувати обов`язки, пов`язані з виконанням умов застави.

Інших документів, які б свідчили про погіршення матеріального становища обвинуваченого або стану його здоров`я, про що він зазначав у ході судового засідання, стороною захисту до клопотання долучено не було.

Суд також не бере до уваги посилання сторони захисту на необхідність зміни запобіжного заходу, у зв`язку з необхідністю повернення заставодавцю грошових коштів, внесених в якості застави за обвинуваченого, як належну підставу для такого рішення.

Як вже зазначалось раніше, під час розгляду подібних до цього клопотань, внесення застави за ухвалою суду було правом ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , яке не обумовлювалось ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути її на першу вимогу заставодавця. Її внесення не було б можливим без взаємної згоди підозрюваного та заставодавців, які висловили своє добровільне волевиявлення на її внесення, надали свої власні кошти та зобов`язались нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку така застава вноситься, усвідомлюючи існування ризику її неповернення (у випадку можливого звернення в дохід держави).

Крім того, внесені в якості застави кошти підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України, які у клопотанні відображені не були.

Враховуючи зазначені вище обставини, Суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави.

У зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_3 у період 04.08.2025 - 18.08.2025, суддя ОСОБА_1 у період 15.08.2025 - 29.08.2025 та суддя ОСОБА_2 у період 18.08.2025 - 29.08.2025 перебували у щорічній відпустці, повний текст ухвали оголошений 01.09.2025, з порушенням п`ятиденного строку, який було визначено під час оголошення її резолютивної частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зменшення розміру застави - задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 805 200 грн (300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 2023 рік) змінити в частині суми застави, а саме зменшити обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, до розміру, що становить 711 580 грн (235 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).

Суму застави в розмірі 73 304,46 грн (сімдесят три тисячі триста чотири гривні сорок шість копійок) повернути спадкоємцю заставодавця ОСОБА_17 - ОСОБА_18 .

Суму застави в розмірі 20 315,54 грн (двадцять тисяч триста п`ятнадцять гривень п`ятдесят чотири копійки) повернути заставодавцю ОСОБА_18 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3