Справа 688/3309/25
№ 1-кс/688/1405/25
Ухвала

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

18 липня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання, подане в межах кримінального провадження №0001266 від 08 липня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, солдата резерву військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановила:

17 липня 2025 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 20 червня 2025 року, близько 16 години 42 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Eva 1824», який розташований по вул. Героїв Небесної Сотні, 33/1, в м. Шепетівка Хмельницької області, в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «РУШ», керуючись корисливим мотивом, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час воєнного стану, наблизився до стелажів та відкрито заволодів жіночими парфумами марки та моделі «Lanvin Eclat d`Arpege» ємкістю 30 мл, заховав вказані парфуми до кишені кофти, та не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 , яка перебувала поруч із стелажем із парфумами та почала наздоганяти ОСОБА_6 , кричати, щоб він зупинився, вибіг із магазину та з рештою втік. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_6 юридичній особі ТОВ «РУШ» завдав матеріальних збитків на суму 535,78 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України.

17 липня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, виникла об`єктивна необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на мотиви такого.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який підозрюваний буде відбувати за адресою проживання своєї бабусі. Також, надали довідку про обставини травми, яку отримав ОСОБА_6 30 листопада 2024 року під час виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Свідок ОСОБА_8 , якає бабусею ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що має у приватній власності квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та надала згоду на перебування підозрюваного під час домашнього арешту за вищевказаною адресою, доказів щодо права власності на квартиру суду не надала.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

08 липня 2025 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001266 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Клопотання, яким обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 отримали 17 липня 2025 року.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 07 липня 2025 року; протокол огляду речового доказу, а саме камери відеоспостереження, яка зафіксувала факт відкритого викрадення чужого майна; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ; протоколами впізнання особи для впізнання та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає, що потреби досудового розслідування, яке перебуває на початковій стадії, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, оскільки застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем та на даний час перебуває у СЗЧ, а у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, не виключається, що з метою уникнення вказаного покарання, у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки встановлено, що свідки в даному кримінальному провадженні, є місцевими жителями м. Шепетівка, тому підозрюваний може шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим способом вплинути на них з метою зміни їхніх показань під час досудового розслідування та судового розгляду.

Крім того, підозрюваний, будучи обізнаним про обставини вчинення ним злочину, який йому інкримінується, матиме реальну можливість будь-яким чином перешкоджати всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, а відповідно наданню їм належної правової оцінки та забезпеченню прийняття законних, обґрунтованих і неупереджених процесуальних рішень у розумні та передбаченні КПК України строки.

За змістом п. п. "b" та "c" ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вивчала можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Стороні захисту надана можливість подати додаткові докази на спростування наявності ризиків, зазначених у клопотанні про обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушать покладені на них процесуальні обов`язки чи здійснять одну із спроб, що передбачена п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, однак потребує встановлення реальної можливості допустити це в майбутньому.

Зокрема враховано те, що підозрюваний, достовірно знаючи, що відносно нього розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях №0001035 від 31 травня 2025 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення ст.122 ч.1 КК України, та № 0001265 від 07 липня 2025 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення ч.3 ст.15 ст.186 ч.4 КК України, вчинив новий умисний злочин. Також підозрюваний неодноразово притягувався Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області до адміністративної відповідальності, а саме 21 жовтня 2024 року за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, та 07 липня 2025 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.51 КУпАП. Після звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України ОСОБА_6 був поновлений на військовій службі для продовження її проходження, однак знову самовільно залишив військову частину та повернувся в м. Шепетівку, де вчинив ряд кримінальних правопорушень.

Отже не виключається, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання,може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд зауважує, що твердження бабусі про надання власного житла ОСОБА_6 для проживання з метою обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не можуть бути достатніми для виключення ризику переховуватися від суду.

З врахуванням, інкримінованого органом досудового слідства ОСОБА_6 злочину, існування ризиків, оцінюючи сукупність таких обставин, як вагомість наявних доказів на підтвердження причетності останнього до інкримінованого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Відповідно до ст.183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно визначити розмір застави та зазначити обов`язки, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14 вересня 2025 року включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити ОСОБА_6 заставу розміром 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення таможе бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 18 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11