Справа № 541/817/25
№ провадження 1-кп/541/173/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001298 від 13.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Малі Сорочинці Миргородського району Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, не працює, не одружена, має на утриманні неповнолітню доньку 2007 року народження, зареєстрована за адресою: с. В`язівок Лубенського району Полтавської області, фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 16.06.2016 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 год. громадських робіт; 15.05.2017 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України остаточно визначено покарання у виді 3 років 5 днів позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 07.10.2019; 12.04.2024 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 194 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду від 10.01.2025 скасовано звільнення від відбування покарання за даним вироком та направлено для відбування покарання (згідно протоколу затримана 03 лютого 2025 року о 15 год. 25 хв.),

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В с т а н о в и в :

12.12.2024, близько 14.00 год. (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося за можливе), ОСОБА_6 , правомірно перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у свого знайомого ОСОБА_7 , де в одній із кімнат будинку виявила банківську картку АТ « Ощадбанк » № НОМЕР_1 , видану на його ім`я. Після цього ОСОБА_6 , користуючись тим, що власник банківської картки та інші сторонні особи за її діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на картці наявні грошові кошти, її можна використати шляхом здійснення безготівкового розрахунку за купівлю товару у магазині, а також перерахувати кошти із неї на іншу карту, ОСОБА_6 шляхом вільного доступу викрала банківську картку № НОМЕР_1 , видану АТ « Ощадбанк » на ім`я ОСОБА_7 , яка згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «П ро платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Одночасно із банківською карткою ОСОБА_6 викрала з мобільного телефону «Нокіа», який належить ОСОБА_7 , сім-карту оператора « ВФ Україна » НОМЕР_2 , яка не є офіційним документом, але під`єднана до мобільного банкінгу АТ « Ощадбанк », щоб у подальшому використати її для перерахунку коштів із банківської картки ОСОБА_7 та іншу карту.

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденими банківською карткою та сім-картою зникла, розпорядившись ними на власний розсуд, чим довела свій кримінально- протиправний умисел до кінця.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.12.2024, у період часу з 16.53 год. до 17.10 год., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу приміщення магазину « УЮТ » за адресою: вул. Центральна, 138А, с. Хомутець Миргородського району Полтавської області , підійшла до припаркованого на узбіччі дороги автомобіля марки ВАЗ-21140, д.н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, фактичним користувачем якого є ОСОБА_4 , та шляхом відкриття незачинених на ключ водійських дверей автомобіля, і проникнення в салон автомобіля, виявила там грошові кошти в сумі 100 доларів США, 22 гривні, які лежали в підлокітнику, та ключі від автомобіля, що знаходилися в замку запалення.

Після чого ОСОБА_6 , керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено по теперішній час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, повторно, викрала грошові кошти у сумі 100 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.12.2024 становить 4169 грн. 41 коп., а також 22 гривні, які лежали у підлокітнику, та з замка запалення ключі від автомобіля, вартість яких становить 200 грн., які належать ОСОБА_4 .

У подальшому ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, тим самим повністю довела свій кримінально-протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, до кінця, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 4391 гривня 41 копійка.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнала повністю та пояснила, що в грудні 2024 року десь о 14 год. у ОСОБА_7 вона викрала сім-карту з мобільного телефону та платіжну картку « Ощадбанку », які вона в подальшому добровільно видала працівникам поліції. З банківської картки вона намагалась зняти 200 чи 300 грн., хотіла розрахуватись в магазині за товар, але в неї нічого не вийшло, бо треба було вводити пін-код, якого вона не знала. Також хотіли перерахувати на іншу карту, щоб зняти гроші, але не вийшло. Щодо викрадення ключів та грошей з автомобіля ОСОБА_4 пояснила, що в той день вона була в стані алкогольного сп`яніння та поки чекала на потерпілу, два рази підходила до її автомобіля. Вона розсердилась на ОСОБА_4 через те, що вона не захотіла її підвезти. Тому вона витягнула ключі запалювання з автомобіля і викинула їх. Також визнала, що гроші теж вона викрала з автомобіля. Просила вибачення у потерпілої за свої дії, у вчиненому розкаялася.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона знає обвинувачену, має з нею дружні відносини. В той день 12.12.2024 вона була на роботі в магазині, куди до неї прийшла обвинувачена, яка була в стані алкогольного сп`яніння, вона сиділа в приміщенні магазину, чекала вечірній автобус. Коли вона потім вийшла, обвинуваченої вже не було. Підійшовши до свого автомобіля, вона виявила відсутність ключів запалювання, та з підлокотника зникли 100 доларів США та 22 грн. (купюри 20 грн. та 2 грн.). Після того вона повернулась до магазину, ввімкнула камеру спостереження та побачила, що це саме ОСОБА_6 підійшла до її автомобіля, відкрила двері, підсвічувала собі ліхтариком. Потім обвинувачена вийшла з автомобіля і через деякий час знову сіла в нього. Ключі від автомобіля так і не знайшлися, тому їй довелося купувати нові. Завдані збитки їй не відшкодовані, претензій до обвинуваченої вона немає, при призначенні покарання покладалась на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив проводити судовий розгляд кримінального провадження без його участі, при призначенні міри покарання покладався на розсуд суду.

Крім показів обвинуваченої та повного визнання нею своє вини, а також показів потерпілої, винуватість обвинуваченої ОСОБА_9 в скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_7 від 01.01.2025 про крадіжку платіжної картки Ощадбанку та сім-карти мобільного оператора Водафон (а.к.п. 88);

-протоколом огляду місця події від 01.01.2025 з фототаблицею до нього, згідно якого було проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (а.к.п. 90-94);

-заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу банківської картки та сім-карти Водафон (а.к.п. 95);

-протоколом огляду речей та документів від 01.01.2025 з фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто та вилучено у ОСОБА_6 банківську картку « Ощадбанк » № НОМЕР_1 та сім-карту мобільного оператора « ВФ Україна » (а.к.п. 96-99);

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.02.2025, які знаходяться у володінні АТ « Ощадбанк », з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 13.02.2025 та диск, на який записана вилучена інформація в електронному вигляді, роздруківка отриманої в АТ « Ощадбанк » інформації на підставі ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів (а.к.п. 102-153);

-поясненнями ОСОБА_6 від 01.01.2025, згідно яких остання повідомила обставини вчинення 12.12.2024 крадіжки у ОСОБА_7 банківської картки АТ « Ощадбанк » та сім-карти мобільного оператора МТС НОМЕР_2 , та її подальші дії після вчинення кримінального проступку (а.к.п. 154-155);

-протоколом огляду місця події від 12.12.2025 з фототаблицею до нього, згідно якого перед магазином « Уют », що розташований за адресою: вул. Центральна, буд. №138А, с. Хомутець, Миргородський район, Полтавська область , було проведено огляд автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 , та вилучено сліди рук з поверхні правого кута, металевої частини водійських дверцят на липкій стрічці (а.к.п. 160-163);

-протоколом огляду речей від 17.12.2024 з диском до нього, згідно якого було оглянуто інформацію на оптичному диску, який вилучений з зовнішніх камер спостереження магазину « Уют » за адресою: вул. Центральна, 138А, с. Хомутець, Миргородський район, Полтавська область (а.к.п. 168-172);

-протоколом огляду речей від 30.12.2024, згідно якого було оглянуто оптичний диск, який вилучений з зовнішніх камер спостереження магазину « Уют » за адресою: вул. Центральна, 138А, с. Хомутець, Миргородський район, Полтавська область , під час якого ОСОБА_6 впізнала себе, коли вона 12.12.2024 у с. Хомутець проникла до автомобіля ОСОБА_4 , звідки викрала речі (а.к.п. 174-177);

-довідкою ТОВ « Миргород-Автоком » про вартість автомобільного ключа запалювання до автомобіля ВАЗ - 21140, яка станом на 12.12.2024 становить 200 грн. (а.к.п. 180);

-висновком експерта №СЕ-19/117-24/22693-Д від 25.12.2024 (з відрізком к/с зі слідами, дактилокартою), згідно якого: 1. Сліди папілярних узорів пальців руки розмірами:15х22мм, 28х14мм для ідентифікації придатні. 2. Слід папілярного узору пальця руки розмірами 15х22 мм залишений безіменним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; слід папілярного узору пальця руки розмірами 28х14 мм залишений середнім пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.к.п. 182-190);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 20.12.2024 з відеодиском до нього, в ході якого підозрювана ОСОБА_6 , в присутності понятих повідомила про обставини вчинення нею 12 грудня 2024 року поблизу магазину « Уют » в с. Хомутець крадіжки з автомобіля ВАЗ, сірого кольору (а.к.п. 191-194).

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану та поєднане з проникненням у інше сховище, та за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України, віднесені: ч. 4 ст. 185 КК України - до тяжкого злочину, ч. 1 ст. 357 КК України - до кримінального проступку.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів по епізоду крадіжки майна від 12.12.2024.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, інше - кримінальним проступком, особу винної, яка вчинила кримінальні правопорушення в період іспитового строку, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.04.2024, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, ставлення обвинуваченої до скоєних кримінальних правопорушень, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду та за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, та на підставі ч.1 ст. 70 КК України із застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

Щодо клопотання захисника про застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_6 суд зазначає наступне. Нормами ст. 69 КК України, положення якої покликані гуманізувати закон про кримінальну відповідальність, є призначення покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Але застосування даної норми може відбуватись лише за наявності певних обставин, а саме, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного. Суд зауважує, що ч. 1 ст. 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 66 КК України, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України, оскільки обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком від 12.04.2024, що свідчить про те, що вона відповідних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та продовжила вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності, суд вважає, що її виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі. Тільки таке покарання, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, принципу індивідуалізації покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, засадам гуманності і справедливості.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.04.2024 ОСОБА_6 засуджена за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 194 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Під час складання покарань у порядку зазначеної норми остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, а саме: витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення судової експертизи в сумі 1591,80 грн. (довідка - а.к.п. 181), що проводилась експертами Полтавського НДЕКЦ МВС України , підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду,

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

За сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання за цим вироком частково відбуте покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 квітня 2024 року, починаючи з 03 лютого 2025 року і по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Стягнути зі ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь держави витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/117-24/22693-Д від 25.12.2024 в розмірі 1591,80 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп.

Речові докази:

- оптичний носій з відеозаписами з камер спостережень магазину « УЮТ » за адресою: с. Хомутець, вул. Центральна, 138А, Миргородського району , та сліди пальців рук, вилучені з автомобіля марки ВАЗ-21140, д.н.з. НОМЕР_3 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- банківську картку АТ « Ощадбанк » № НОМЕР_1 , сім-картку мобільного оператора ПрАТ « ВФ Україна », передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області (квитанція №1029) - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

СуддяОСОБА_1