Справа № 442/6267/24
Провадження № 1-кп/442/67/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 26.05.2024 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Стрий, Львівської області, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, не адвокат, не депутат, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захиника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 26 травня 2024 о 11.14 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault» моделі «Master», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом вулицею Ковальська в м.Дрогобичі, Львівської області, неподалік будинку №9, проявив неуважність до дорожньої обстановки, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, хоча мав обмежену видимість через наявність вантажного відділення у транспортному засобі, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на проїзній частині дороги у нерухомому стані. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження у вигляді саден на зовнішньо-бічній поверхні лівого ліктьового суглобу, на передній поверхні обох колінних суглобів, ушкодження у вигляді травматичного передньо-нижнього вивиху лівого плечового суглобу з відривом великого горба, які мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. В даній дорожній обстановці, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «Renault» моделі «Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем, грубо порушив вимоги Правил дорожного руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N?1306 (із змінами та доповненнями), зокрема. Розділу 1 пункту: - 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; «дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом»»; Розділу 2 пункту 2.3 підпунктів: - «б - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; - «д - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»; Пункту 2.9 підпункту «а - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»; Розділу 10, пунктів: - «10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; «10.9 - під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб». Допущені водієм ОСОБА_4 порушення вимог вищевказаних Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинно-наслідковому зв?язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди і настанням шкідливих наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України.

24 квітня 2025 року між обвинуваченим та потерпілою в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.286-1 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки.

В судовому засідання обвинувачений та його захисник просили угоду затвердити.

Потерпіла також просить вказану угоду з обвинуваченим затвердити, претензій до останнього не має.

Прокурор у судовому засіданні, проти затвердження угоди заперечив, вважає, що така угода суперечить інтересам суспільства, а наявні пом`якшуючі обставини є недостатніми для застосування ст.69 КК України.

Згідно угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Потерпілою від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , яка претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпіла та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України - відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.286-1 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність претензій зі сторони потерпілої, позитивну характеристику обвинуваченого; відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який вчинив необережне кримінальне правопорушення, поведінку ОСОБА_4 щодо потерпілої як під час, так і після вчинення кримінального правопорушення, суд вбачає наявність фактичних підстав для затвердження угоди про примирення.

Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд визнає можливим призначення визначеного в угоді між потерпілою та обвинуваченим більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.286-1 КК України, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходу громадян.

Крім того, суд вважає за необхідне призначити узгоджене сторонами угоди покарання в межах санкції ч.1 ст.286-1 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Таке покарання відповідає обставинам справи, враховує особу обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Судові витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-24/12407-ІТ від 20.06.2024 становлять 3786,40 грн., за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-24/14200-ІТ від 26.06.2024 становлять 3786,40 грн.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому запобіжний захід не обирався і на даній стадії суд не вбачає підстав для його обрання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368 - 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду від 24.04.2025 про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням за ч.1 ст.286-1 КК України,

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.286-1 КК України, із застосування положень ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходу громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-24/12407-ІТ від 20.06.2024 в розмірі 3786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.), за проведення судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/114-24/14200-ІТ від 26.06.2024 в розмірі 3786,40 (три тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 40 коп.)

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.05.2024 у справі №442/4262/25, провадження №1-кс/442/821/2024 скасувати.

Речові докази:

-Транспортний засіб марки Renault модель Master р.н.з. НОМЕР_1 , 2018 року випуску, білого кольору, повернутий на підставі ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від03.06.2024 законному володільцеві ОСОБА_4 залишити в останнього.

-DVD-R диск з файлами відеозапису події, які зафіксували камери відеоспостереження магазину «Світ упаковки», що по вул.Ковальська 9 в м.Дрогобичі за 26.05.2024, DVD-R диск з файлами відеозапису події, які зафіксували нагрудні камери поліцейських ВРПП Дрогобицького РВП за 26.05.2024 залишити при матеріалах справи,

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1