ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1440/25 Справа № 202/6610/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 02 липня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000957 від 12 червня 2025 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ,

зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 02 липня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 ,та застосовано стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, тобто до 30 серпня 2025 року включно, заборонивши їй залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,крім випадків необхідності запобігання загрозі життю і здоров`ю. Покладено на підозрювану такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні. Роз`яснено підозрюваній, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, не працевлаштована та не має стабільного офіційного джерела доходу. На переконання слідчого судді до підозрюваної необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

В апеляційній скарзі підозрювана просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги підозрювана посилається на те, що вилучені під час обшуку боєприпаси належать її брату ОСОБА_10 , який проніс та зберігав їх у кімнаті померлого батька. Наголошує на тому, що залучені у кримінальному провадженні свідки, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є наркозалежними особами. Звертає увагу на те, що не має ніякого відношення до вилучених боєприпасів.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваної, яка просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваної та просив ухвалу суду залишити без зміни, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 , запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арештуна строк до 30 серпня 2025 року з покладанням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000957 від 12 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

30 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що виразилося у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку, під час якого були вилучені боєприпаси, висновками судової вибухо-технічної експертизи, висновками експертизи зброї, висновком судової трасологічної експертизи, а також іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Застосовуючи до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, належним чином врахував тяжкість та обставини злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання, яке загрожує підозрюваній, у разі визнання її винуватою, у виді позбавлення волі на строк до семи років, дані про особу ОСОБА_6 , а саме не працюючу, раніше не судиму, не заміжню, маючу середню спеціальну освіту, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що залишаючись на свободі підозрювана матиме змогу переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

Крім того, слідчим суддею було встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на наявність якого вказує те, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштована та не має стабільного джерела доходу.

Також, суд першої інстанції, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, крім даних про суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_6 , та даних про особу підозрюваної, взяв до уваги і інші обставини кримінального провадження, а саме вчинення злочину в умовах воєнного стану, що в сукупності є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, зазначені ризики об`єктивно збільшуються з урахуванням введення в Україні військового стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що без застосування будь-якого запобіжного заходу неможливо забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і домашній арешт в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, згідно з якими підозрювана просить скасувати ухвалу суду та відмовити слідчому у застосуванні будь-якого запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Стосовно тверджень підозрюваної про те, що повідомлена їй підозра є необґрунтованою, оскільки вона не має ніякого відношення до вилучених боєприпасів, слід зазначити, що повідомлення про підозру на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)», який є нижчим ніж стандарту «обґрунтованої підозри», для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри. На даній стадії кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме вирішення питання стосовно достатності і допустимості доказів для визнання особи винною.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання цій підозрюваній запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги підозрюваної слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 02 липня 2025 року про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4