ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/569/25 Номер провадження 11-сс/814/211/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

представника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_7 в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 04 лютого 2025 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ УСБУ в Полтавській області та накладено арешт на виявлене та вилучене під час обшуку від 20.01.2025 року за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме:

- мобільний телефон „IPhone SE (номер моделі MP7T2LL/А, серійний номер НОМЕР_1 ), ІМЕІ-1: НОМЕР_2 , MEID: НОМЕР_3 ;

- сім-карту з номером телефону: НОМЕР_4 ;

- грошові кошти в сумі 14 200 доларів США;

- грошові кошти в сумі 17 000 євро.

Як вбачається зі змісту клопотання, СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000277 від 11.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчиняють дії спрямовані на перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення серед військовозобов`язаних мешканців Полтавської області підробних документів, що дають змогу звільнитися від призову під час мобілізації.

Крім того, ОСОБА_10 залучив до даної діяльності ОСОБА_8 та поклав на нього обов`язки щодо реалізації даних документів серед мешканців Полтавської області.

У рамках розслідування вказаного провадження, 20.01.2025 року у період часу з 13.20 год. до 17.40 год., на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 17.01.2025 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон з сім-карткою, грошові кошти.

Всі вищевказані матеріальні об`єкти та грошові кошти, вилучені під час обшуку, постановою слідчого від 21.01.2025 року визнано речовими доказами.

З огляду на вказане, в ході досудового розслідування виникла необхідність у збереженні майна, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також може бути використано як доказ у кримінальному провадженні. Збереження майна на час проведення досудового розслідування можливе лише за умови накладення арешту на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя, посилаючись на положення ст.170 КПК України, вказав на наявність підстав вважати, що зазначене майно може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому вважав за необхідне вжити заходи задля збереження речових доказів.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна просить ухвалу слідчого судді, в частині накладення арешту на грошові кошти, скасувати та постановити в цій частині нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, оскільки не надано достатніх і належних доказів на обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти.

Зазначив, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_9 , яка є власницею квартири, в якій було проведено обшук. Вказані кошти є власними заощадженнями ОСОБА_9 , набуті нею у законний спосіб та жодного відношення до кримінального провадження не мають, не відповідають ознакам ст.98 КПК України.

При цьому, клопотання про накладення арешту на майно, з яким слідчий звернувся до місцевого суду 22.01.2025 року, було розглянуто слідчим суддею лише 04.02.2025 року, тобто з порушенням визначеного ч.6 ст.173 КПК України строку.

До вказаної апеляційної скарги представник ОСОБА_6 вніс свої доповнення, в яких просить ухвалу слідчого судді, в частині арешту грошових коштів, скасувати, в задоволенні клопотання слідчого відмовити, а грошові кошти повернути ОСОБА_9 , як законному власнику.

Прокурор та власник майна ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час слухання, в судове засідання не з`явились. Прокурор просив розгляд провадження провести за його відсутності. ОСОБА_9 про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомила.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя у відповідності до положень ст.ст. 170, 173 КПК України з`ясував усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається із матеріалів провадження, виявлені під час обшуку грошові кошти визнано речовими доказами. З огляду на протокол обшуку від 20.01.2025 року, показання підозрюваного ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , протокол про здійснення контролю за вчиненням злочину від 16.01.2024 року, протокол за результатами проведення НСРД від 17.01.2025 року, рапорт ст.о/у в ОВС 3 сектору 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області ОСОБА_13 , витяг з ЄРДР, є достатні підстави вважати, що грошові кошти можуть мати відношення до перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань в особливий період та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Твердження апелянта про те, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_9 , є її власними заощадженнями та набуті нею у законний спосіб, не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі, відчуження вилученого майна необхідно накласти арешт. Отже, висновок слідчого судді про необхідність задоволення клопотання слідчого щодо арешту грошових коштів є правильним.

Є необґрунтованими і доводи про неможливість накладення арешту з огляду на порушення слідчим суддею строку на розгляд клопотання про арешт майна з огляду на таке.

Так, згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду.

Як вбачається з матеріалів провадження, з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до слідчого судді 22.01.2025 року, а розгляд клопотання слідчий суддя здійснив 04.02.2025 року, тобто з порушення визначеного ч.1 ст.172 КПК України строку.

Однак, вказаною нормою закону не визначено підстави для відмови в накладенні арешту у разі несвоєчасного розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею.

З огляду на викладене, твердження представника про безпідставність накладення арешту на майно є необґрунтованими, а ухвала слідчого судді є законною та на момент її постановлення існували підстави для арешту цього майна, тому підстави для скасування ухвали відсутні.

Крім того, як вбачається із матеріалів провадження, строк досудового розслідування закінчився, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000277 від 11.12.2024 року за підозрою ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, завершено. Всі необхідні слідчі дії, експертні дослідження проведені, а відповідні висновки отримані органом, що здійснював досудове розслідування.

28.02.2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 направлено до Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області для розгляду по суті.

13.03.2025 року вироком Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області ОСОБА_10 визнано винуватим за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

В межах даного кримінального провадження також перевірялися дії невстановлених мешканців м.Дніпро за фактом підроблення та збуту посвідчень співробітника ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, з метою їх використання іншими особами, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Постановою прокурора від 26.02.2025 року матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, виділено в окреме кримінальне провадження за №0000079, досудове розслідування у якому здійснюється підрозділом дізнання ВП №3 Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до вказаної постанови, виділено матеріали, у тому числі ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 04 лютого 2025 року, якою накладено арешт на майно, а саме: мобільний телефон „IPhone SE, сім-карту з номером телефону: НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 14 200 доларів США та 17 000 євро.

Тобто, на даний час розслідування кримінального провадження здійснюється поза межами Полтавської області, а тому питання щодо доцільності арешту майна на теперішній момент не входить до компетенції Полтавського апеляційного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власників майна ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 04 лютого 2025 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4