ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1643/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 на незаконне позбавлення свободи особи, у порядку ст. 206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , у якому він просить:

- перевірити факт незаконного позбавлення волі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для чого витребувати в ІНФОРМАЦІЯ_2 документи, які достеменно доводять, що ОСОБА_3 був затриманий і наразі позбавлений свободи пересування законно, а саме: довідку Військово-лікарської комісії про придатність до військової служби ОСОБА_3 ; картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_3 ; наказ про призов на військову службу під час мобілізації в частині, що стосується ОСОБА_3 ; відомості про поточне місцеперебування ОСОБА_3 ;

- постановити ухвалу про негайну доставку до суду ОСОБА_3 ;

- у разі встановлення судом обставин, що ОСОБА_3 : 1) затриманий і 2) позбавлений волі незаконно, постановити ухвалу, якою негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з місця незаконного позбавлення волі.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання, заявник вказує, що 06 червня 2025 року близько 15:40 у місті Києві на станції метро «Теремки» ОСОБА_3 фактично затримали співробітники поліції. О 17:10 його незаконно доставили до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а звідти він був доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 . Близько 20:00 того ж дня його було доставлено до приміщення, що перебуває на балансі ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

З того часу ОСОБА_3 перебуває в місці тримання за цією ж адресою, зв`язок з ним відсутній, його поточний статус та підстави перебування заявнику не відомі, чи поміщений ОСОБА_3 на гауптвахту, чи утримується іншим уповноваженим органом - заявнику також невідомо, у зв`язку з чим просить слідчого суддю перевірити цей факт.

Крім того, як зазначає заявник, ОСОБА_3 має захворювання нирок, яке потребує оперативного втручання. Це підтверджує його стан здоров`я, що унеможливлює призов на військову службу відповідно до чинного законодавства України.

На думку заявника, затримання ОСОБА_3 з метою мобілізації є незаконним, оскільки суперечить нормам Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинені щодо нього дії грубо порушують його права, гарантовані статтею 5 Європейської конвенції з прав людини, яка захищає право на свободу та особисту недоторканність і згідно з пунктом 1 статті 5 якої, позбавлення волі можливе лише за умов, чітко передбачених законом. Однак у даному випадку відсутнє судове рішення про арешт ОСОБА_3 ; він не є підозрюваним у вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення; через стан здоров`я (захворювання нирок, що потребує оперативного втручання) він не підлягає призову на час мобілізації на підставі пункту 81 «а» Розкладу хвороб, затвердженого Наказом МОУ №262, що виключає можливість його мобілізації.

Вивчивши зміст скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

Згідно зі статтею 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Нормою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Виходячи із наведених положень законодавства, розгляду в порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають із кримінально-правових відносин, та передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді в ході досудового розслідування.

Отже, передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Відповідно до змісту скарги не вбачається, що існує будь-яке кримінальне провадження, учасником якого є ОСОБА_3 .

Зміст скарги свідчить, що ОСОБА_2 , звертаючись до слідчого судді із відповідним клопотанням, не погоджується із діями працівників ТЦК та СП, пов`язаними з мобілізацією відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Водночас незгода із діями працівників ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту представник заявника вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

Частиною 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч. 6 ст. 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Керуючись ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 на незаконне позбавлення свободи особи, у порядку ст. 206 КПК України, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1