Справа №487/3790/25
Провадження №1-кс/487/2826/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000800 від 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2025 прокурор Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 21102 р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та на момент дорожньо-транспортної події перебував у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною в користуванні, розпорядженні та відчуженні такого майна.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначила, що в провадженні ГУ НП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800 від 02.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Підставою для внесення клопотання стало те, що зазначений транспортний засіб, є об`єктом кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту призведе до його зникнення, втрати, відчуження, приховування, розтрати або пошкодження, що перешкодить подальшому досудовому розслідуванню.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі.

Відповідно ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання розглянуто за відсутності власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, в провадженні ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000800, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до клопотання, 02.06.2025 близько о 09.40 водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21102, р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Іллюши Кулика, в м. Херсоні, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який здійснив виїзд з другорядної дороги вул. Видригана, з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП велосипедист отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, перелом основи черепу з вдавленим переломом, набряк мозку.

02.06.2025 року проведено огляд на перехресті вул. Видригана та І. Кулика в м. Херсон. Під час огляду, відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України було вилучено: велосипед темного кольору з написом на рамі «AVANTI»; автомобіль марки ВАЗ 21102 р.н. НОМЕР_1 ; кросівки темного кольору, які поміщенні до полімерного мішку та прошиті контрольним талоном.

Постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 від 02.06.2025, вищезгадане вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000800 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль ВАЗ 21102 р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент дорожньо-транспортної події перебував у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд вважає, що вилучений транспортний засіб відповідають критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки ВАЗ 21102 р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , із забороною в користуванні, розпорядженні та відчуженні такого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1