Справа № 146/1086/14-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2014 р. смт. Томашпіль

слідчий суддя Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

10.07.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Томашпільського районного суду з вказаною скаргою та просить зобов"язати відповідальну посадову особу Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області внести до ЄРДР відомості за його заявою від 26.06.2014 року.

В судове засідання представники прокуратури Томашпільського району, Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області не з`явилися, про місце, дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, що не є перешкодою для розгляду скарги по суті у їх відсутності відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України. Разом з тим, Томашпільським РВ УМВС України у Вінницькій області на адресу суду надані матеріали за заявою ОСОБА_3 та інших від 26.06.2014 року про скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 КК України.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав доводи скарги та просив її задовольнити.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

За наявними матеріалами слідчим суддею встановлено, що 26.06.2014 року ОСОБА_3 разом із членами правління КП "Томашпільська меблева фабрика" звернувся до Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 КК України гр-ном ОСОБА_4 , незаконного заволодіння, як колишнім директором КП «Томашпільська меблева фабрика», печаткою, штампом та установчими документами останнього. Дана заява про скоєння злочину була зареєстрована в черговій частині Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області в журналі єдиного обліку (далі ЖЄО) за №1497.

07.07.2014 року по пошті отримав відповідь в.о. начальника Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області про відмову у реєстрації його заяви від 26.06.2014 року у ЄРДР та рекомендовано звертатись до суду в порядку цивільного судочинства і роз"яснено право на оскарження цього рішення в суді або ж прокурору.

Вважаючи відповідь в.о. начальника Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області про відмову у реєстрації відомостей його заяви у ЄРДР на підставі Закону України "Про звернення громадян", дією, яка зупинила процедуру розгляду заяви у передбаченому КПК України порядку і таким чином унеможливила розгляд заяви слідчим, що й стало причиною звернення ОСОБА_3 із скаргою до суду.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. В той же час, відповідно до ст. 39 КПК керівник органу досудового розслідування не наділений такими повноваженнями.

Разом з тим, Інструкція про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затверджена наказом МВС України від 19.11.2012 № 1050 (далі Інструкція) встановлює додаткові, порівняно з КПК процедури, які стосуються руху заяви чи повідомлення про злочин в органах внутрішніх справ.

Відповідно до п. 3.5 цієї Інструкції оперативний черговий після реєстрації в ЖЄО доповідає начальникові слідчого підрозділу про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, а також повідомлень, які надійшли усно, у яких наявні відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу внутрішніх справ.

Відповідно до абзацу другого п. 3.5 Інструкції заяви і повідомлення, що надійшли до чергової частини органу внутрішніх справ, у яких відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в ЖЄО доповідаються оперативним черговим начальникові органу внутрішніх справ або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України „Про звернення громадян" або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до абзацу третього п. 3.5 Інструкції у разі виявлення начальником органу внутрішніх справ, що заява чи повідомлення містять відомості, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в ЖЄО) повертає її до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу.

Враховуючи передбачені абзацом другим п. 3.5 Інструкції повноваження начальника органу досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що надання ОСОБА_3 в.о. начальника Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області відповіді про відмову у реєстрації відомостей його заяви у ЄРДР на підставі Закону України „Про звернення громадян" є дією, яка зупинила процедуру розгляду заяви ОСОБА_3 у передбаченому КПК порядку і таким чином унеможливила її розгляд слідчим, який має повноваження вносити відомості про злочин до ЄРДР.

Разом з тим, у п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу передбачено лише право оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року у справі «Про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини» в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Як зазначено у п. 4.3 мотивувальної частини цього рішення, Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ.

Відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд загальної юрисдикції є судом, уповноваженим розглядати скарги на дії уповноважених посадових осіб щодо реалізації їх повноважень з прийняття, реєстрації і подальшого руху заяв про злочин в органі, що здійснює досудове розслідування, які на думку заявника або потерпілого перешкодили розгляду цієї заяви слідчим відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК.

Зважаючи на те, що рішення про відмову внесення в ЄРДР відомостей заяви ОСОБА_3 про злочин від 26.06.2014 року прийнято неуповноваженою особою, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Зобов"язати слідчого, визначеного керівником органу досудового розслідування Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області, протягом 24 годин з моменту отримання копії даної ухвали прийняти рішення про наявність підстав внесення відповідних відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 26.06.2014 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1