Справа № 608/1978/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

особи, відносно якої

розглядається клопотання ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Борщеві, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні№0000203, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2024 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, не судимого, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 05 травня 2024 приблизно о 00.10 год, знаходячись за місцем проживання, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої на побутовому ґрунті словесної суперечки наніс один удар кухонним ножем у живіт потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота з пошкодженням печінки, висхідної кишки, внутрішньої кровотечі, геморагічного шоку 2-го ступеня, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, в результаті чого ОСОБА_6 була госпіталізована до КНП «Чортківська ЦМЛ» для надання медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, ознаки якого передбачені ч. 1 ст.121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що вину у вчиненому визнає повністю. Тих подій зовсім не пам`ятає, бо був нетверезий. До цього маму не бив, але вона його ображала.

На доведення вчинення даного суспільно небезпечного діяння саме ОСОБА_7 органом досудового розслідування зібрано ряд доказів, які були досліджені безпосередньо судом у судовому засіданні.

Так, до Борщівського районного суду Тернопільської області 19 серпня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0000203, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Під час судового розгляду цієї справи судом були дослідженні письмові докази сторони обвинувачення та допитана потерпіла.

Також під час судового розгляду справи за клопотанням сторони захисту ухвалою суду від 04 листопада 2024 року було призначено стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу ОСОБА_7 , проведення якої доручено Львівській філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я України».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №12 Львівській філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії міністерства охорони здоров`я України» від 29.01.2025, отриманої судом 01.05.2025, ОСОБА_10 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в примусовому порядку, тобто поміщення в спеціальний лікувальний заклад із суворим наглядом з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь. Експерти також встановили, що в даний час ОСОБА_7 страждає тяжким психічним розладом у формі поліморфного психотичного розладу із симптомами шизофренії. За своїм психічним станом не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 рекомендовано застосування стаціонарних примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь відповідно до положень статті 92 ККУ. Питання про психічний стан ОСОБА_7 та його можливість усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період інкримінованих дій, може бути вирішене експертним шляхом після проведення примусових заходів медичного характеру. На момент інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту не перебував.

Після цього в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про зміну порядку розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 і просила суд продовжити судовий розгляд в порядку здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до правил, передбачених главою 39 КПК України, яке протокольною ухвалою суду задоволено.

Одночасно прокурор Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_5 подала клопотання про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про те, що ОСОБА_7 своїми діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, що повністю доводиться сукупністю таких доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що ОСОБА_7 є її сином, з яким разом проживають. Син проходив військову службу з квітня по вересень 2022 року в м.Покровськ, де отримав контузію. Після цього він ночами не спав, іноді не розумів, чи то ранок, чи ніч, який день. В ту ніч на 05 травня 2024 року вона пробудилася від того, що син гримав дверима. Через це між ними на кухні виникла сварка, під час якої син схопив ніж і проколов ним її живіт з правого боку. Потім вона викликала поліцію та швидку, а син утік, ніж перед цим викинув на кухні;

- рапортом старшого інспектора-чергового Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 05.05.2024 (а.с.121, т.1), згідно якого 05.05.2024 о 00.50 год. зі служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_13 , жительки АДРЕСА_1 про те, що 05.05.2024 о 00.50 год. син ОСОБА_7 під час сімейної сварки наніс їй тілесні ушкодження, а саме один удар в область живота;

- протоколом прийняття усної заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення від 06.05.2024 (а.с.122, т.1);

- протоколом огляду місця події від 05.05.2024 з долученими до нього фототаблицями (а.с.123-145, т.1), з якого вбачається, що при проведенні огляду місця події, а саме, приміщення квартири АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: з приміщення кухні кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору з написом на лезі «Tramontina»; з підлоги ванної кімнати декілька засохлих крапель червоно-бурого кольору, зовні схожих на кров; на умивальнику виявлено ганчірку рожевого кольору із залишками на ній, розміщеними в хаотичному порядку висохлої речовини червоно-бурого кольору з обох сторін;

- ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року (а.с.150-151, т.1) про надання дозволу на проведення огляду місця події житлової квартири АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_14 , який був проведений 05.05.2024 без ухвали слідчого судді;

- інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №377295212 від 06.05.2024 (а.с.146-147, т.1), з якої вбачається, що власником приміщення квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_15 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого КНП «Чортківська міська лікарня» 05.05.2024 (а.с.156,т.1), згідно якого при проведенні лікарем ОСОБА_16 медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_7 о 05 год. 35 хв. 05.05.2024 встановлено, що обстежувана особа ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 05.05.2024 (а.с.157-160, т.1), згідно якого під час затримання ОСОБА_7 здійснено його обшук та вилучено спортивну куртку з капюшоном сірого кольору та поміщено в сейф-пакет №QHY0077806;

- висновком експерта №105 від 10.06.2024 (а.с.196-197, т.1), згідно якого при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту рук ОСОБА_7 (об. 1,2) знайдено епітеліальні клітини особи, статеву належність якої встановити не вдалося через деструктивні зміни в ядрах. Крові не виявлено. Серологічним дослідженням визначено антигени А і Н системи АВО. З висновків експерта № 175 та № 176 відомо: «Кров громадянина ОСОБА_7 належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО», «Кров громадянки ОСОБА_6 належить до групи 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО». Реакцією абсорбції в крові ОСОБА_7 визначено супутній антиген Н за системою АВО. На підставі отриманих результатів, з урахуванням груп крові зазначених у постанові осіб, не виключаю походження виявлених слідів від самого ОСОБА_7 . З

огляду на групову належність ОСОБА_6 , домішки її клітин у цих слідах

допускаються;

- висновком експерта №100 від 09.07.2024 (а.с.204-206, т.1), згідно якого на підставі судово-медичної експертизи за медичними документами на ім`я ОСОБА_6 у ОСОБА_6 встановлено: тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота з ушкодженнями печінки та висхідного відділу товстого кишечника, що супроводжувалось масивною внутрішньочеревною кровотечею. З приводу цього ушкодження 05.05.2024 ОСОБА_6 було проведено оперативне втручання - лапаротомія, ревізія органів черевної порожнини, ушивання рани печінки, висхідного відділу товстого кишечника, дренування черевної порожнини. Дане тілесне ушкодження, враховуючи його вид, розташування на тілі, характер рани на шкірі живота (у медичній карті вона зазначена як «різана» та «колото-різана»), переважання довжини раневого каналу над довжиною рани, утворилося від колючо-ріжучої дії гострого предмету незадовго до поступлення ОСОБА_6 в лікарню, не виключено, в час та при обставинах вказаних у постанові. Згідно пункту 2.1.3.к) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості

тілесних ушкоджень», м.Київ-1995, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння вищезазначене тілесне ушкодження відноситься до тяжких;

- протоколом огляду предметів від 02.07.2024 (а.с207, т.1), згідно якого під час огляду потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що саме першим ножем з рукояткою коричневого кольору з написом на лезі «Tramontina Inox Stainless Brazil», огляд якого проводився, її син ОСОБА_7 завдав удару в живіт, спричинивши їй тілесні ушкодження.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру регламентоване главою 39, в тому числі ч. 1 ст. 512 КПК України, яка визначає, що судовий розгляд цієї категорії справ здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити, застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом з підстав, викладених у письмовому клопотанні.

Захисник - адвокат ОСОБА_9 та законний представник ОСОБА_8 не оспорювали правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 та не заперечили щодо застосування відносно останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №12 від 29.01.2025, дослідженого судом.

Згідно з ч. 2, ч.3 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Відповідно до п.1), п.2) ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Як передбачено ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

У судовому засіданні було встановлено наявність підстав, передбачених п.1 - 2, 4, 5 ч.1 ст. 513 КПК України, за таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом (п. 4 ч. 1 ст. 94 КК України), як зокрема запропоновано у висновку судово-психіатричного експерта №12.

При цьому, застосовуючи до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, суд враховує положення ч. 5 ст. 94 КК України, відповідно до якого госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах посиленого нагляду.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру таким, що підлягає задоволенню, оскільки під час його розгляду встановлено, що ОСОБА_7 після вчинення кримінального правопорушення захворів на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, зважаючи на те, що він за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відтак, застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом є необхідним.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд зазначає, що відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.508 КПК України, обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком до набрання ухвалою законної сили необхідно залишити без змін.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 4 ст. 95 КК України у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через видужання особи, які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку, підлягають покаранню на загальних засадах.

За приписами ст. 515 КПК України у разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу або в неї настав тимчасовий розлад психічної діяльності чи інший хворобливий стан психіки, які позбавляли її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, суд на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів своєю ухвалою припиняє застосування примусових заходів медичного характеру. Постановлення ухвали суду про припинення застосування примусових заходів медичного характеру є підставою для проведення досудового розслідування чи судового провадження.

Таким чином, для вирішення питання щодо наявності підстав для відновлення судового провадження, у разі видужання ОСОБА_7 до суду слід надати відповідний висновок комісії лікарів-психіатрів.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.05.2024 (справа №608/1199/24) в даному кримінальному провадженні необхідно скасувати.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 та ч. 4 ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 503, 508, 512, 513 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

У межах кримінального провадження №0000203 від 05.05.2024 за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1ст.121 КК України, застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку (Рівненська філія «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я) залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 06.05.2024 (справа №608/1199/24) - скасувати.

Речові докази:

- кухонний ніж із пластмасовою рукояткою оранжевого кольору, довжина рукоятки - 13,5 см, довжина леза - 12,7 см.; кухонний ніж із дерев`яною рукояткою коричневого кольору, довжина рукоятки - 10,3 см, довжина леза - 12,3 см., ганчірку рожевого кольору із слідами речовини червоно-бурого кольору, а також спортивну кофту з капюшоном сірого кольору, які передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Чортківського РВП ГУ НП у Тернопільській області - знищити.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та надіслати до Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ Інституту судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я, що знаходиться за адресою: Рівненська область, Сарненський район, село Орлівка, вул.Миру, буд.36А.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст хвали оголошений 13 травня 2025 року о 16.30 год.

Головуючий: ОСОБА_17