КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3414/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Прийняте рішення слідчий суддя вмотивував тим, що у поданій скарзі, викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки це повідомлення не містить об`єктивних даних, які підтверджували б реальність конкретної події кримінального правопорушення, наведені факти зводяться до не погодженнями з діями уповноважених осіб в рамках кримінального провадження.

Також, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що з заяви вбачається, що факти, викладені у скарзі не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а викладені обставини свідчать про намагання заявника у поза процесуальний спосіб передбачений КПК України, оскаржити рішення та дії уповноважених осіб в рамках кримінального провадження.

ОСОБА_6 , не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 квітня 2025 року у справі №757/11687/25-к повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу на бездіяльність службової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Києві.

Разом з тим, просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки оскаржувану ухвалу отримала тільки 09.04.2025 року за допомогою системи «Електронний суд».

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, ОСОБА_6 зазначає про те, що службові особи ДБР України діяли з порушенням норм законодавства України та не надали належної правової оцінки заяві про вчинення кримінального правопорушення та доказам (додаткам до вказаної заяви), а також тому, що нормами процесуального закону чітко встановлено перелік осіб, які не можуть бути допитані у якості свідка у кримінальному провадженні, що і було відображено у скарзі на бездіяльність службової особи ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

Звертає увагу на те, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали не враховано положення ч.1 ст.214 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. З матеріалів справи за скаргою ОСОБА_6 вбачається, що остання копію оскаржуваної ухвали слідчого судді від 01.04.2025 року отримала 09.04.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с.56), а апеляційна скарга подана нею 14.04.2025 року (а.с.57). Враховуючи, що апелянт звернулася до суду з дня отримання копії ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає необхідним задовольнити її клопотання про поновлення пропущеного строку.

Пунктом 1 частини 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. На підставі Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України). При цьому, такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином положення частини 4 ст. 214 КПК України не є тотожними вимогам частини 1 ст. 214 КПК України, оскільки внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, 03.02.2025 заявник звернулась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з заявою про вчинення кримінальних правопорушень.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що в скарзі на бездіяльність ОСОБА_6 зазначала про вчинення детективами Підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 365 та 397 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що фактично зміст наявної в справі скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, не свідчить про те, що подана нею заява містить дані, які б підтверджували реальність події та наслідків, що не є безумовною підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

З зазначеними висновками погоджується і апеляційний суд.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дотримання слідчим суддею вимог положень ст. 303 КПК, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що заявник у своїй скарзі не довів існування бездіяльності органу досудового розслідування, що, як наслідок, свідчить про необґрунтованість та безпідставність вимог скарги.

Оскільки істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не встановлено,ухвала слідчого судді є вмотивованою, тому підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01.04.2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4