печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2022, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах Акціонерного товариства «КОМІНБАНК» звернувся в порядку ст. 174 КПК України до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2024 по справі № 757/33344/24-к, на наступне рухоме майно, власником якого є ТОВ «Укрдонінвест» (), бенефіціарним власником якого є підозрюваний ОСОБА_4 , а саме на вантажні вагони.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що вважає такий арешт таким, що обмежує права та законні інтереси АТ «КОМІНБАНК» як заставодержателя, котрі виникли на підставі Договору застави транспортних засобів № 166/20-З-1 від 15.12.2020 року, укладеного з ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ», посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 , зареєстрованого в реєстрі № 1620, в забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «УКРДОНІНВЕСТ ТРЕЙДІНГ».

Таким чином, з метою недопущення порушення та обмеження прав АТ «КОМІНБАНК» просить скасувати арешт з майна та передачу такого майна в управління АРМА.

Прокурор у своїх письмових запереченнях зазначив, що арешт накладено обгрунтовано, з урахуванням підстав кримінального провадження, потреба у збереженні речових доказів наразі не відпала. Доцільність арешту підтверджується матеріалами кримінального провадження, адже його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З урахуванням принципу диспозитивності, закріпленому у статті 26 КПК України, слідчий суддя розглянув вказане клопотання за відсутності сторін кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 07.10.2021 за підозрою наступних осіб: 1) ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 27 ст. 219, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; 2) ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України; 3) ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України; 4) ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27 ст. 219, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 212 КК України; 5) ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 212 та ст. 219 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року задоволено клопотання слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань 8 про арешт майна та накладено арешт на наступне рухоме майно, власником якого є ТОВ «Укрдонінвест» (), бенефіціарним власником якого є підозрюваний ОСОБА_4 , а саме на вантажні вагони:

1) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605232;

2) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469977;

3) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469787;

4) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469928;

5) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469936;

6) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469951;

7) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469878;

8) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469969;

9) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470033;

10) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470108;

11) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470124;

12) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469837;

13) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469852;

14) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470058;

15) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470116;

16) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470017;

17) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470082;

18) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469803;

19) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469811;

20) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470041;

21) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470132;

22) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469779;

23) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470009;

24) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470025;

25) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553473;

26) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553507;

27) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553549;

28) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553531;

29) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553622;

30) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553440;

31) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553465;

32) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553556;

33) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553713;

34) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553432;

35) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553515;

36) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553564;

37) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553630;

38) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553705;

39) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553721;

40) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553648;

41) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553689;

42) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553481;

43) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553523;

44) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553580;

45) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553457;

46) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553606;

47) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553614;

48) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553655;

49) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63553671;

50) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603450;

51) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604276;

52) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604417;

53) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605208;

54) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605224;

55) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603484;

56) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604482;

57) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603518;

58) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603914;

59) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603971;

60) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604433;

61) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604474;

62) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605265;

63) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605273;

64) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605323;

65) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604078;

66) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604102;

67) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604318;

68) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605158;

69) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605257;

70) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605331;

71) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603658;

72) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603773;

73) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604235;

74) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605182;

75) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603617;

76) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603708;

77) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603864;

78) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604110;

79) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604508;

80) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605141;

81) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605240;

82) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616445;

83) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616288;

84) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616361;

85) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616346;

86) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616437;

87) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616270;

88) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616304;

89) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63616411;

90) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63469944;

91) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603666;

92) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605174;

93) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603542;

94) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605216;

95) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63603880;

96) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63604516;

97) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605166;

98) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605281;

99) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63605315;

100) Напіввагон люковий моделі 12-783 з номером 63470140.

Заборонено будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, а також іншим особам, що наділені таким правом, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на вказане майно, а також вчинення реєстраційних дій направлених на їх відчуження, розпорядження, та заборонити будь-яким особам відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися таким майном.

Отже, з метою відшкодування спричинених збитків, забезпечення можливих у майбутньому цивільних позовів та конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008, яким встановлено порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Також, слідчим суддею при постановленні судового рішення не було враховано обставин наявності застави транспортних засобів.

Так, згідно ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на майно.

Так у постанові Верховного суду від 19.02.2021 № 643/12369/19, зазначено наступне. Арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном.

Разом з цим, як вбачається з вищевикладеного, накладений у даному кримінальному провадженні такий захід забезпечення як арешт майна, жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину, оскільки відомомсті щодо пред`явлених підозр у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, як і не встановлено розміру збитків у вигляді тяжких наслідків, які ймовірно заподіяні державі, оскільки доказів такого слідчому судді не надано.

З огляду на викладене, тривалість досудового розслідування в провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи на даній стадії провадження підстав для подальшого обмеження прав власності.

Відповідно до статті 13 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд (рішення від 06.03.2018 у справі № 243/6674/17-к).

Враховуючи викладене вище, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, та те, що прокур не обґрунтував належним чином необхідність арешту, в подальшому застосуванні цього заходу відсутня потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання заявника, та скасування арешту з майна.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений в межах кримінального провадження № 0000862 від 07.10.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2024 по справі № 757/33344/24-к, пр. № 1-кс-29204/24.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1