справа № 401/2726/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2025 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
сторони справи: прокурор ОСОБА_3 ,
потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,
спеціаліст ОСОБА_7 ,
обвинувачений ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Світловодську Кіровоградської області, громадянина України, українця, має середню-спеціальну освіту, має дитину 2014 року народження, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не має, -
- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло двом потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, та як наслідок, спричинило смерть одного потерпілого, за таких обставин.
Так, 14 червня 2024 року близько 20 години 15 хвилин, по автомобільній дорозі зі сторони села Подорожнє в напрямку вулиці Озеро Болотне села Нагірне по вулиці Широкій в селі Нагірне Великоандрусівської територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_8 керував легковим автомобілем марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у салоні якого перевозив на передньому пасажирському сидінні дружину ОСОБА_9 , та на задньому сидінні перевозив малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час керування автомобілем з наявною технічною несправністю у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, що згідно вимог п. 31.4.5 «г» ПДР України забороняло водієві експлуатацію транспортного засобу, рухаючись в межах населеного пункту зі швидкістю близько 70 км/год., перевищивши максимально допустиму швидкість руху, водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України, проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, легковажно сподівався на відвернення негативних наслідків, у порушення вимог п.12.1 ПДР України при русі в світлу пору доби по рівній прямій горизонтальній ділянці дороги з мокрим покриттям, не контролюючи свої дії через наявний стан алкогольного сп`яніння відволікся від керування транспортним засобом, втратив можливість постійно контролювати його рух та напрямок, і як наслідок, не впорався з керуванням по вулиці Широкій в селі Нагірне Великоандрусівської об`єднаної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області, та допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя щодо напрямку його руху, з подальшим наїздом на бетонну зупинку громадського транспорту, та істотним пошкодженням вказаного транспортного засобу.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «AUDI 80» ОСОБА_9 було завдано тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу повік лівого ока, перелому правої скроневої кістки, субарахноїдального крововиливу, велике набухання головного мозку, перелом кісток обох гомілок, забійні рани на правій сідниці, ділянці лівого колінного суглобу, правого гомілково-стопного суглобу, перелому шиловидного відростку променевої кістки справа, розриву печінки, розриву легень, переломи легень.
Крім того, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «AUDI 80» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було завдано тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: політравми, закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, набряку головного мозку, закритого перелому кісток носу, перелому передньої та латеральної стінок правої верхньощелепної пазухи, нижньої стінки правої очниці, птозу повіки праворуч, закритого перелому обох кісток лівої гомілки, синців обличчя, ангіопатія сітківки.
Від порушення мозкового кровообігу внаслідок черепно-мозкової травми та великого набухання мозку, як наслідок дорожньо-транспортної пригоди, 16 червня 2024 року о 23 годині 50 хвилин у реанімаційному відділенні КНП «Світловодська Центральна районна лікарня» настала смерть потерпілої ОСОБА_9 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні винуватим себе визнав повністю, фактичні обставини справи, які викладено в обвинувальному акті визнав, у вчиненому щиро розкаявся. Суду обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що має 20-ть років водійського стажу. Одружився з ОСОБА_10 у 2014 році, і від шлюбу мають доньку ОСОБА_11 . Останні вісім років він з дружиною і донькою жили у с. Подорожнє. З ними також жив син дружини від першого шлюбу ОСОБА_12 , який закінчив навчання у 9 класі ліцею. Він працював автослюсарем за місцем проживання. Дружина і він останні 2-3 роки не спілкувалися з батьками дружини, оскільки стосунки зіпсувалися. У 2022 році він купив автомобіль «AUDI 80», який був у справному стані. 14 червня 2024 року ОСОБА_13 вирішив переїхати жити до свого батька у м. Кременчук, та уїхав. Він взнав про цю новину від дружини ОСОБА_14 близько 16 години. Через вказаний вчинок сина ОСОБА_15 , дружина була сильно засмучена, та вживала горілку. Дійсно, 14 червня 2024 року вдома в с. Подорожнє він з дружиною ОСОБА_10 вживали алкогольні напої. Він випив багато пива. Близько 17 години він з дружиною ОСОБА_10 та донькою ОСОБА_16 вирішили поїхати автомобілем марки «AUDI 80» на берег водосховища в с. Нагірне. На задній вісі автомобіля стояло запасне колесо іншої моделі та малюнку ніж на інших колесах. Він з дружиною та донькою сіли в автомобіль. Дружина була на передньому пасажирському сидінні, а донька на задньому сидінні. З села Подорожнє він повіз дружину і доньку в село Нагірне, до водосховища, добре знайомою йому головною асфальтною, мокрою після дощу, дорогою. Дружина і донька не були пристебнуті пасками безпеки. Він керував автомобілем зі швидкістю 70-75 км. на годину. На початку села Нагірне з невідомої йому причини автомобіль став некерованим, перед поворотом. Автомобіль стало тягнути вліво. Інших транспортних засобів та перешкод для руху не було. Він боровся з кермом, став знижати швидкість та гальмувати, проте не впорався з керуванням, тому автомобіль знесло з дороги вліво, і сталася ДТП. Автомобіль на узбіччі врізався у громадську зупинку. Внаслідок зіткнення вони втрьох отримали тілесні ушкодження. Приїхала швидка допомога, поліція. Їх витягли з автомобіля і відвезли до лікарні. На час ДТП він був у свідомості. Він визнає, що внаслідок порушення ним вимог Правил дорожнього руху сталася ДТП, внаслідок якої загинула його дружина, а донька отримала тяжкі тілесні ушкодження. Він винуватий, що сів за кермо в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого сталася ДТП. У скоєному він кається, просив суд справедливо застосувати стосовно нього закон. Позов прокурора визнає.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що дійсно її донька ОСОБА_9 разом з чоловіком ОСОБА_8 і онукою ОСОБА_16 проживали з 2016 року у с. Подорожнє. Після народження ОСОБА_17 , їх стосунки зіпсувалися оскільки ні донька ОСОБА_14 , ні її чоловік, ніде не працювали. Останні два роки вона не спілкувалася з донькою ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . Очевидцем ДТП вона не була. Про ДТП, внаслідок якої загинула її донька ОСОБА_9 , та онука ОСОБА_18 отримала тілесні ушкодження, вона дізналася від першого чоловіка доньки. Просить суд згідно закону позбавити волі ОСОБА_8 за те, що внаслідок його дій загинула її донька.
Малолітня потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні, в присутності психолога та законного представника, повідомила, що є ученицею Подорожнянського ліцею. До червня 2024 року вона проживала з мамою ОСОБА_14 , татом і братом ОСОБА_15 у АДРЕСА_2 . 14 червня 2024 року вона була дома з батьками. Так як брат ОСОБА_15 поїхав жити до свого батька у ОСОБА_19 , мама була засмучена, тому вирішили поїхати до води. Тато був за кермом, мама сиділа біля тата, а вона сиділа на задньому сидінні. Як сталася ДТП вона не пам`ятає. Після ДТП вона довго була у лікарні. На даний час вона проживає з татом, бабусею ОСОБА_20 , навчається у ліцеї.
Крім повного визнання ОСОБА_8 своєї вини у вчиненому, винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Витягом з кримінального провадження та рапортом поліцейського про виявлення та реєстрацію факту вчинення водієм легкового автомобіля «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 дорожньо-транспортної пригоди 14 червня 2024 року близько 20 години 30 хвилин на автодорозі по вулиці Широка в селі Нагірне Великоандрусівської ОТГ Олександрійського району, внаслідок якої пасажирам ОСОБА_9 та малолітній ОСОБА_5 спричинено тяжкі тілесні ушкодження.
Результатами огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 14 червня 2024року, в ході якого було оглянуто місце події по вулиці Широка в селі Нагірне Великоандрусівської ОТГ Олександрійського району, розбитий в ДТП внасідок зіткнення з автобусною зупинкою громадського транспорту легковий автомобіль «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого виявлено водія ОСОБА_8 з ознаками алкогольного сп`яніння та потерпілих пасажирів ОСОБА_9 та малолітню ОСОБА_5 , з ознаками тяжких тілесних ушкоджень.
Речовим доказом, яким постановою слідчого від 15 червня 2024 року визнано легковий автомобіль марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_21 .
Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду від 17 червня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на легковий автомобіль марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_21 .
Висновками судової інженерно-транспортної експертизи від 10 липня 2024 року згідно якої встановлені невідповідності у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, що згідно з вимогами п. 31.4.5 «г» ПДР України забороняється експлуатація транспортного засобу. Вказані технічні невідповідності ходової частини автомобіля марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , виникли до настання ДТП, та могли бути усунені належним технічним обслуговуванням. Вказані технічні невідповідності ходової частини автомобіля марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме, шини з різними типами малюнка протектора і різних конструкцій мають різні властивості та різну ефективність під час гальмування та маневру транспортного засобу. Установлення на одну вісь шин діагональної і радіальної конструкції може призвести до заносу транспортного засобу або втрати його стійкості.
Висновками судової інженерно-транспортної експертизи від 08 липня 2024 року згідно якої встановлено, що в умовах розглядуваної події, можливо заключити, що ушкодження які маються в передній частині кузова автомобіля марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 могли утворитися при контактуванні з перешкодою (громадська зупинка).
Результатами огляду місця події, які зафіксовано в протоколі огляду місця події від 17 червня 2024 року, в ході якого в реанімаційному відділенні Світловодської ЦРЛ було виявлено та оглянуто труп потерпілої внаслідок ДТП ОСОБА_9 з явними ознаками насильницької смерті.
Висновком судово-медичного експерта №256 від 18 липня 2024 року з якого вбачається, що внаслідок ДТП у потерпілої ОСОБА_9 , 1986 року народження, виявлено тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми у вигляді крововиливу повік лівого ока, перелому правої скроневої кістки, субарахноїдального крововиливу, велике набухання головного мозку, перелом кісток обох гомілок, забійні рани на правій сідниці, ділянці лівого колінного суглобу, правого гомілково-стопного суглобу, перелому шиловидного відростку променевої кістки справа, розриву печінки, розриву легень, переломи легень. Смерть потерпілої ОСОБА_9 настала 16 червня 2024 року о 23 годині 50 хвилин у реанімаційному відділенні КНП «Світловодська Центральна районна лікарня» від порушення мозкового кровообігу внаслідок черепно-мозкової травми та великого набухання мозку, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з фактом ДТП.
Актом судово-медичного дослідження №2432 від 28 червня 2024 року з якого вбачається, що в крові ОСОБА_8 , 1984 року народження, виявлений етиловий спирт у кількості 1,22 г/дм кубічних, що доводить, що водій ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Актом судово-медичного дослідження №2424 від 28 червня 2024 року з якого вбачається, що в крові ОСОБА_9 , 1986 року народження, виявлений етиловий спирт у кількості 1,52 г/дм кубічних.
Результатами огляду предметів, які зафіксовано в протоколі огляду предметів від 19 липня 2024 року, а саме, огляду оригінала медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , 2014 року народження, №3180 від 14 червня 2024 року, згідно якої потерпіла внаслідок ДТП перебувала на лікуванні з 14 червня по 04 липня 2024 року з тяжкими тілесними ушкодженнями.
Речовими доказами - оригіналом медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , 2014 року народження, №3180 від 14 червня 2024 року, згідно якої потерпіла внаслідок ДТП перебувала на лікуванні з 14 червня по 04 липня 2024 року з тяжкими тілесними ушкодженнями.
Висновком судово-медичного експерта №200 від 20 серпня 2024 року з якого вбачається, що внаслідок ДТП у малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , 2014 року народження, виявлено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: політравми, закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку, набряку головного мозку, закритого перелому кісток носу, перелому передньої та латеральної стінок правої верхньощелепної пазухи, нижньої стінки правої очниці, птозу повіки праворуч, закритого перелому обох кісток лівої гомілки, синців обличчя, ангіопатія сітківки.
Висновками судової інженерно-транспортної експертизи від 07 серпня 2024 року згідно якої в розглядуваній дорожній обстановці, дії водія автомобіля марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , що мали бути спрямовані на забезпечення безпеки та на можливість уникнення ДТП, регламентуються вимогами п.2.3 (б) і (д), 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України. В розглядуваній дорожній обстановці, невідповідність дій водія автомобіля марки «AUDI 80» ОСОБА_8 , вказаним вище вимогам п.2.3 (б) і (д), 12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України перебуває в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
Копією свідоцтва про смерть ОСОБА_9 від 26 червня 2023 року, копією паспорта загиблої, та довідкою про причину настання ІНФОРМАЦІЯ_3 смерті потерпілої.
Копіями посвідчення водія ОСОБА_8 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «AUDI 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_22 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав, що 14 червня 2024 року після 17 години він був на своїй дачі в СТ «Тясмін» у селі Нагірне, за 400 метрів від автобусної зупинки. Йому зателефонував ОСОБА_24 та повідомив, що легковий автомобіль «Ауді 80» врізався у громадську автобусну зупинку в с. Нагірне, і попросив приїхати допомогти. Він приїхав на місце за 5-10 хвилин. У пошкодженому автомобілі, який врізався у зупинку, знаходилися водій, жінка на передньому пасажирському сидінні та дитина на задньому сидінні. Він викликав швидку допомогу і поліцію. Чулипа зі старостою ОСОБА_25 витягли водія і жінку з машини. Він впізнає обвинуваченого ОСОБА_26 як водія автомобіля на місці ДТП.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав, що у 2024 році працював поліцейським сектору реагування ВП м. Світловодськ. За викликом прибув на місце ДТП в с. Нагірне 14 червня 2024 року, де автомобіль «Ауді 80» врізався у громадську зупинку. На місці події були сліди автомобіля, який перед зіткненням їхав по траві. На місці ДТП вже були староста ОСОБА_25 , очевидці ОСОБА_28 і ОСОБА_29 . ОСОБА_25 і ОСОБА_28 витягли з автомобіля водія та жінку до приїзду швидкої допомоги. Водій «Ауді» був з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Дитина сиділа на задньому сидінні. Постраждалих забрали екіпажи швидкої допомоги. На місце події приїхав слідчий.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показав, що працює поліцейським сектору реагування ВП №1 м. Світловодськ. За викликом, він з ОСОБА_27 прибули на місце ДТП в с. Нагірне 14 червня 2024 року, де автомобіль «Ауді 80» врізався у громадську зупинку. На місці події були сліди автомобіля, який перед зіткненням їхав по траві. Присутні витягли з автомобіля водія та жінку до приїзду швидкої допомоги. Водій «Ауді» ОСОБА_8 зізнався, що був у стані алкогольного сп`яніння. На місці ДТП вже були староста ОСОБА_25 , очевидці ОСОБА_28 і ОСОБА_29 , та швидка допомога. Дитина сиділа на задньому сидінні. Постраждалих забрали екіпажи швидкої допомоги. На місце події приїхала СОГ.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показав, що працює старостою Подорожнянського старостинського округу, та проживає у с. Нагірне. 14 червня 2024 року він був дома, а діти гуляли на вулиці. Надвечір діти повідомили, що легковий автомобіль «Ауді 80» врізався у громадську автобусну зупинку в с. Нагірне. Він приїхав на місце події. Автомобіль «Ауді 80» врізався у зупинку на заокруглені дороги. На місці ДТП вже були очевидці ОСОБА_28 і ОСОБА_29 . Водієм автомобіля «Ауді» був її власник ОСОБА_8 , мешканець с. Подорожнє. В салоні автомобіля були дружина ОСОБА_9 та їх донька. В салоні автомобіля був різкий запах алкоголю. Разом з ОСОБА_28 витягли водія ОСОБА_26 і жінку з машини. Приїхала швидка допомога, по черзі забрали постраждалих до лікарні.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що він має дачу в СТ «Тясмін» у селі Нагірне. 14 червня 2024 року підвечір він йшов по головній вулиці с. Нагірне по узбіччю в сторону с. Подорожнє, та почув як реве автомобіль, який виїхав із-за повороту, та їхав зі сторони с. Подорожнє. Автомобіль «Ауді» їхав зі швидкістю 80 км/год, і на повороті не гальмував, не зміг вписатися у поворот, виїхав на ліве узбіччя та врізався у громадську автобусну зупинку. Він бачив як їхав автомобіль «Ауді» до зіткнення та бачив зіткнення із зупинкою. Автомобіль не гальмував, гальмівного шляху не було. В пошкодженому автомобілі, який врізався у зупинку, були водій, жінка на передньому пасажирському сидінні та дитина на задньому сидінні. Він зателефонував голові садового товариства Курганському, який приїхав на місце ДТП. Також приїхав староста ОСОБА_25 . З салону машини витягли водія, який був у свідомості та в стані алкогольного сп`яніння, та жінку, яка кричала від болю. Викликали швидку допомогу і поліцію. Він впізнає обвинуваченого ОСОБА_26 як водія автомобіля «Ауді» на місці ДТП.
Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.
Відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Частиною другою статті 286-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження. Вказані діяння караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років.
Суд зазначає, що об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, визначається трьома обов`язковими ознаками: а) суспільно небезпечним діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху) в стані алкогольного сп`яніння; б) суспільно небезпечними наслідками заподіяння потерпілому тяжкого тілесного ушкодження; в) причинним зв`язком між діяннями і наслідками.
Частиною третьою статті 286-1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо вони спричинили смерть потерпілого. Вказані діяння караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.
Суд зазначає, що об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, визначається трьома обов`язковими ознаками: а) суспільно небезпечним діянням (порушення правил безпеки дорожнього руху) в стані алкогольного сп`яніння; б) суспільно небезпечними наслідками (смерть потерпілого); в) причинним зв`язком між діяннями і наслідками.
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286-1 КК України, завжди пов`язано з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів, передбачених законами та іншими нормативними актами - Правилами дорожнього руху (далі - ПДР).
Із обсягу та характеру фактичних обставин справи вбачається, що водій ОСОБА_8 будучи в стані алкогольного сп`яніння під час керування технічно-справним автомобілем, з невідповідністю у вигляді встановлення на задню вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, рухаючись з перевищенням безпечної швидкості руху, зберігав об`єктивну можливість для обміркування ситуації і прийняття безпечного рішення - зменшення швидкості та повної зупинки. Проте, обвинувачений, порушуючи вимоги п.п. 2.3 (б) і (д), 12.1, 12.4 ПДР України, продовжував рух автомобіля в стані алкогольного сп`яніння з перевищенням безпечної швидкості, що призвело до втрати ним можливості контролювати напрямок руху автомобіля і, як наслідок, він не впорався з керуванням транспортним засобом, та допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини з подальшим наїздом на зупинку громадського транспорту. Внаслідок зазначених дій водія ОСОБА_32 , потерпілим ОСОБА_9 і ОСОБА_5 в результаті ДТП спричинено тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент спричинення у живих осіб, та внаслідок яких настала смерть потерпілої ОСОБА_9 .
Отже, причиною настання суспільно небезпечного наслідку у виді спричинення потерпілій ОСОБА_9 смерті, та спричинення малолітній потерпілій ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень в результаті ДТП, є грубі порушення вимог ПДР обвинуваченим ОСОБА_8 , які було допущено у конкретній дорожній ситуації, і між діянням останнього та вказаними наслідками є причинний зв`язок.
Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, проаналізувавши та оцінивши зібрані у справі докази в їх єдності, і сукупності, та у взаємозв`язку, суд доходить висновку, що зібрані докази є належними, допустимими, достовірними та поза розумним сумнівом достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винуватим в інкримінованому йому злочині.
Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині доведена повністю, дії ОСОБА_8 суд кваліфікує як порушення правил безпеки дорожнього руху, або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження малолітній потерпілій ОСОБА_5 , тобто за ч.2 ст.286-1 КК України, а також спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 , тобто за ч.3 ст.286-1 КК України.
При цьому, суд звертає увагу, що стороною обвинувачення дії ОСОБА_8 у кримінальній справі кваліфіковано за ч.3 ст.286-1 КК України, та зазначає, що відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд враховує, що відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до положень ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», - особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів; більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів; у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», - відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Зважується, крім того, на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souringv. UK, Shvydkav. Ukraine, Tammerv. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.
Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, у відповідності із статтею 12 КК України скоєне обвинуваченим ОСОБА_8 інкриміноване йому кримінальне правопорушення, належить до категорії тяжких злочинів в результаті яких завдано тяжкі тілесні ушкодження малолітній потерпілій ОСОБА_5 , та спричинено смерть потерпілої ОСОБА_9 , та карається позбавленням волі на строк від до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до десяти років.
Обвинувачений свою вину визнав та з приводу вчиненого шкодує, офіційно не працює, має постійне місце проживання де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, потерпіла є його дружиною, малолітня потерпіла є його донькою, судимості він не має.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.
Суд враховує, що прокурор в судових дебатах просив призначити ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волі на 5 років з позбавленням його права керування транспортними засобами на 5 років.
Суд також враховує інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_8 , яка міститься у досудовій доповіді органу пробації, відповідно до якої його виправлення без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у т.ч. для окремих осіб).
Проте, суд зазначає, що згідно ч.1 статті 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням не застосовується за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи викладе, суд зазначає, що у суду відсутні правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України і призначеного судом даним вироком, покарання у виді позбавлення волі на визначений строк з випробуванням.
На підставі викладеного суд визнає, що виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства та без реального відбування ним призначеного покарання.
Суд також зазначає, що у справі не встановлено кількох обставин, які б слугували підставами для застосуванням судом при призначенні покарання ч.1 ст.69 КК України та призначення винуватому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст.286-1 КК України.
З урахуванням встановлених обставин справи в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, та даних, що характеризують особу обвинуваченого, виходячи із загальних засад призначення покарання, законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання і призначення менш суворого покарання особі, яка раніше не вчиняла злочини, враховуючи, що призначене покарання повинно відповідати обставинам та характеру скоєного правопорушення, та необхідним і достатнім для виправлення винної особи, враховуючи, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем з грубим порушенням вимог ПДР, внаслідок кримінального правопорушення настала смерть потерпілої, яка є дружиною обвинуваченого, та завдано тяжких тілесних ушкоджень малолітній потерпілій, яка є його донькою, беручи до уваги позицію потерпілої, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання встановлене в санкції ч.3 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волі на визначений строк.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року».
Крім того, суд зазначає, що санкцією ч.3 ст.286-1 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк до десяти років.
Згідно посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15 липня 2005 року ОСОБА_8 має право керування транспортними засобами з 2005 року.
Суд враховує розяснення, що містяться у п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами про те, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які помякшують і обтяжують покарання, та особу винного.
У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст.286 і ст.287 КК необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, повязані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
За змістом ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення 24.03.2005) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
На переконання суду доцільно застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді - позбавлення права керувати транспортними засобами, за санкцією ч.3 ст.286-1 КК України, оскільки наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень малолітній потерпілій та смерті іншої потерпілої особи наступили внаслідок порушення Правил дорожнього руху, які допустив обвинувачений під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Суд погоджується з клопотанням прокурора про призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на п`ять років.
На переконання суду такий розмір додаткового покарання буде повною мірою відповідати характеру вчинених ним дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Відносно обвинуваченого в зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 12 вересня 2024 року до 10 листопада 2024 року, строк дії якого, за відсутності клопотання сторони обвинувачення, не продовжувався.
На переконання суду до набрання вироком законної сили обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Початок строку відбування покарання слід рахувати з часу взяття обвинуваченого під варту.
Згідно з вимогами ч.5 ст.72 КК України обвинуваченому у строк відбуття покарання слід зарахувати строк з часу взяття обвинуваченого під варту по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Крім того, згідно з вимогами ч.7 ст.72 КК України обвинуваченому у строк відбуття покарання слід зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 12 вересня 2024 року до 10 листопада 2024 року, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Вирішуючи справу в частині цивільного позову прокурора суд виходить з вимог ч.1 ст.1206 ЦК України, відповідно до яких, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
У справі маються документально підтверджені судові витрати на залучення судового експерта для проведення судових експертиз, а саме:
-3786 грн. 40 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-24/8200-ІТ від 10.07.2024;
-1893 грн. 20 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-24/8194-ІТ від 08.07.2024;
-2650 грн. 48 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1637/24-27 від 07.08.2024.
Загальний розмір судових витрат складає 8330 грн. 08 коп.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути документально підтверджені витрати на залучення експертів за проведення судових експертиз.
Речовими доказами у кримінальному провадженні є:
- транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI 80» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання на території ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області по вулиці Віталія Куцевича, 8 м. Світловодськ, Кіровоградської області;
- оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 3180 від 14.06.2024 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку передано на зберігання до Комунального некомерційного підприємства «Світловодська ЦРЛ».
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 26, 100, 124, 368, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України на підставі якої призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня взяття його під варту з 27 травня 2025 року.
Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 27 травня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Згідно ч.7 ст.72 КК України обвинуваченому у строк відбуття покарання зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 12 вересня 2024 року до 10 листопада 2024 року, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.
Початок строку відбуття додаткового покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у загальній сумі 8330 грн. 08 коп.
Речовий доказ - оригінал медичної карти стаціонарного хворого №3180 від 14.06.2024 на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишити за належністю у Комунальному некомерційному підприємстві «Світловодська ЦРЛ».
Накладений арешт на речовий доказ - транспортний засіб - автомобіль марки «AUDI 80», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області по вулиці Віталія Куцевича, 8 м. Світловодськ, Кіровоградської області, залишити до повного виконання вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг.У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом