Провадження № 1-кс/761/9057/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 , поданою в порядку ст. 206 КПК України

У С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_2 подана в порядку ст. 206 КПК України, у якій остання просить слідчого суддю зобов`язати адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» визначити її процесуальний статус «обвинувачена», а не «засуджена».

Дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні.

У той же час положеннями ст. 206 КПК України передбачені обов`язки щодо захисту прав людини лише у слідчого судді, однак, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Разом із тим, у скарзі ОСОБА_2 просить слідчого суддю зобов`язати адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» визначити її процесуальний статус «обвинувачена», а не «засуджена», та не ставить питання про незаконне позбавлення свободи.

Таким чином, відсутні підстави для розгляду скарги ОСОБА_2 у порядку ст. 206 КПК України.

У зв`язку із зазначеним, керуючись ст. ст. 3, 26, 206, 283, 304, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 подану в порядку ст. 206 КПК України - повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1