справа № 164/2292/24
п/с 1-кп/164/87/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку),

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисниці ОСОБА_5 (в режимі відеокноференцзв`язку),

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференцзв`язку), його захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Маневичі клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000502 від 12 червня 2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурором подані клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Клопотання обґрунтовані тим, що обвинуваченим 21 березня 2024 року було повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень і в подальшому ухвалами суду були обрані запобіжні заходи щодо кожного зокрема із обвинувачених у вигляді тримання під вартою. На момент розгляду кримінального провадження ризики, які слугували обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених не відпали. Так, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів і на момент проведення судового розгляду не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому, з урахуванням наведених обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, необхідним є продовжити відносно обвинувачених, кожного зокрема, тримання під вартою, оскільки запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть належним чином забезпечити виконання покладених на них обов`язків.

Зважаючи на ймовірність призначення суворого покарання та з метою не притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачені можуть мати намір переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України. Також існує ризик, що обвинувачені зможуть незаконно впливати на свідків для зміни їх показань на власну користь. Беручи до уваги зазначене та обставини, визначені ст. 178 КПК України, просив суд клопотання задовольнити, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів відносно: обвинуваченого ОСОБА_8 , із правом внесення застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень із покладенням на обвинуваченого попередньо визначених обов`язків, в разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України; обвинуваченого ОСОБА_6 , із правом внесення застави у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень із покладенням на обвинуваченого попередньо визначених обов`язків, в разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України; обвинуваченого ОСОБА_4 , без права внесення застави, відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України. Також прокурором у клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, відбуваючи покарання у ДУ «Маневицька ВК (№42») не став на шлях виправлення та вчинив інші особливо тяжкі кримінальні правопорушення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_6 також, будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.ч.2,3 ст. 186, ч.ч.2,3 ст. 185, ч.1 ст. 262, ч.1 ст. 263 КК України не став на шлях виправлення та продовжує вчиняти інші особливо тяжкі кримінальні правопорушення. Окрім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є жителями Львівської області, що зумовлює складність у контролі належної процесуальної поведінки обвинувачених та дозволить ним безперешкодно переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 прокурор у своєму клопотанні покликається також на те, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, не став на шлях виправлення та продовжив вчиняти інші особливо тяжкі кримінальні правопорушення, а тому клопотання є підставними та просив їх задовольнити.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із наведених у них підстав та просив продовжити обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 - із правом внесення застави, обвинуваченому ОСОБА_4 - без такого права.

Обвинувачені та їх захисники, кожен зокрема, заперечили щодо задоволення клопотань та просили змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний із триманням під вартою, оскільки ризики прокурором не доведені.

Захисниця обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, зазначила, що тривале тримання під вартою її підзахисному суперечить вимогам Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому просила суд обрати більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 також заперечив клопотання прокурора, зазначивши, що визначений розмір застави є завеликим, а тому його слід зменшити або обрати більш м`який запобіжний захід його підзахисному.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 зазначив, що під час судового розгляду досліджено вже майже всі письмові докази, однак жодним із них винуватість обвинувачених не доводиться, а тому клопотання прокурора є безпідставним та задоволенню не підлягають.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 18 червня 2025 року було продовжено щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,, ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28 червня 2025 року включно. Обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , кожному зокрема, судом також визначено заставу у розмірі 242 240 тисяч гривень із покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Розділ II КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Стаття 194 КПК України визначає порядок застосування запобіжного заходу, зокрема, за приписами ч.1 цієї статті суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом п.5 ч.1 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України одним із видів запобіжних заходів є тримання під вартою. Цей запобіжний захід є винятковим та застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 КПК України.

При цьому за правилами ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У зв`язку із визначенням альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя, суд на підставі ч.5 ст.194 КПК України в ухвалі зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого, за умови внесення застави, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених положеннями цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У частині 1 ст.197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи положення ч.3, 4, 5 ст.199 КПК України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та встановити, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим цією частиною статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає подання суду доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На переконання суду, встановлені під час розгляду клопотання обставини у своїй сукупності дають достатні підстави стверджувати, що наявні ризики переховування обвинувачених від суду, які виправдовують подальше застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не вбачає доказів на підтвердження того, що вказані ризики відсутні або зменшились.

Оцінивши доводи сторін цього кримінального провадження, суд вважає наявним і дотепер ризик вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень, який не втратив своєї актуальності.

Судом також враховано наявність обставин, які відповідно до вимог ст.178 КПК України повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема, вік та стан здоров`я обвинувачених, наявність судимостей, майновий стан, відсутність міцних соціальних зв`язків.

Доводи сторони захисту про необґрунтованість заявлених прокурором ризиків з огляду на тривале перебування під вартою їх підзахисних, суд вважає безпідставними.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження, враховуючи наявність попередніх судимостей у обвинувачених та продовження існування доведених ризиків, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання про продовження строку застосування щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає наявними обставини, які у своїй сукупності вказують на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам буде недостатнім.

Щодо покликання захисника ОСОБА_11 на необґрунтовано великий розмір застави для його підзахисного, то суд звертає увагу на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення і згідно з вимогами п.3 ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину становить від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ОСОБА_4 , як і ОСОБА_10 визначений мінімальний розмір застави, визначений законодавством.

За встановлених обставин, на підставі норм абзацу другого ч.3 ст. 183 та ч.5 ст.194 КПК України, з урахуванням існуючих ризиків, у разі внесення застави на обвинувачених також мають бути покладені ті обов`язки, необхідність яких була доведена прокурором і які були зазначені в попередній ухвалі про продовження строку застосування запобіжного заходу. Такі обов`язки є необхідними і достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених у кримінальному провадженні та запобігання встановленим ризикам.

Щодо ОСОБА_4 суд не вважає доцільним визначення розміру застави з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні чотирьох особливо тяжких кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому запобігти наявним ризикам неможливо без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 - 178, 183 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , строком на шістдесят днів до 10 жовтня 2025 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, до 10 жовтня 2025 року включно, із правом внесення застави у вигляді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, у разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, визначених ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 3 березня 2025 року.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителю АДРЕСА_3 , строком на 60 днів, до 10 жовтня 2025 року включно, із правом внесення застави у вигляді 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, у разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, визначених ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 3 березня 2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1