Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1150/25
Провадження №: 1-кс/332/231/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2025 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000007 від 12.01.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 перебуває провадження №332/1150/25 за заявою потерпілого ОСОБА_3 про відвід старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000007 від 12.01.2022 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.06.2025 року, ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 у вищезазначеній справі.

У судовому засіданні 26.06.2025 заявник ОСОБА_3 обґрунтував відвід слідчому судді тим, що слідча суддя ОСОБА_4 тричі відмовляла потерпілому ОСОБА_3 у відкритті провадження за його заявою про відвід старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 . Він вказані ухвали оскаржив до Запорізького апеляційного суду і одна з цих ухвал вже скасована апеляційним судом. Тому в нього немає довіри до слідчого судді ОСОБА_4 і є підозра, що ОСОБА_4 у змові з дізнавачем.

Тобто, в якості підстав відводу заявник посилається на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, а саме на існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості слідчого судді.

Інші учасники, які належним чином повідомлялись про розгляд заяви про відвід слідчому судді, не з`явились, про причини неявки суду не відомо.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши доводи заяви, суд прийшов до наступних висновків та міркувань.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч.3 ст.35 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 75 КПК України, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, частиною першою статті 76 КПК України визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Згідно зі ст.5 Кодексу суддівської етики, незалежність судді під час здійснення правосуддя є передумовою дії принципу верховенства права та невід`ємною складовою справедливого суду. Поняття незалежності охоплює можливість суддів приймати самостійні рішення, виходячи із конкретної ситуації, керуючись вимогами закону та власною правосвідомістю і сумлінням, без вказівок та наказів. Тобто незалежність суддів є тією необхідною складовою, завдяки повноцінному функціонуванню якої в України стає можливою дія принципу верховенства права, як це передбачено статтею 8 Конституції України.

Згідно з Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко та Мартенко проти України», наявність безсторонності судді має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Однак поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Сам по собі факт скасування або зміни рішення слідчих суддів судом апеляційної інстанції, в тому числі і з підстав їх недостатнього обґрунтування, незгода з процесуальними рішеннями суддів учасників кримінального провадження, не свідчить про відсутність неупередженості судді та упередженості судді по відношенню до учасника процесу.

Згідно з висновком № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Об`єктивні дані, які б свідчили про існування обґрунтованих сумнівів у неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 щодо ОСОБА_3 , неможливість ухвалення вказаним слідчим суддею законного і обґрунтованого рішення за результатами розгляду заяви про відвід дізнавачу, матеріали заявленого відводу не містять, що є підставою для відмови у задоволенні відводу у зв`язку із його безпідставністю.

Згідно з ч.5ст.80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Проте, наведені заявником доводи на обґрунтування відводу слідчому судді ОСОБА_4 не свідчать про наявність можливої упередженості чи необ`єктивності судді та не можуть свідчити про неможливість ухвалення слідчим суддею об`єктивного судового рішення у даному кримінальному провадженні.

Із вказаних вище міркувань, суддя відхиляє доводи заявника ОСОБА_3 щодо існування обставин, які викликають сумнів в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , та доходить висновку, що заявник, по суті, у заяві про відвід зазначає власну незгоду із прийнятими слідчим суддею ОСОБА_4 судовими рішеннями.

Положеннями ст.ст.75,76 КПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді. Але жодна із вказаних підстав не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. З огляду на викладене, суддя прийшла до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про відвід.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 309 КПК України,

постановила:

У задоволені заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід старшого дізнавача СД відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000007 від 12.01.2022 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1