Справа № 333/4670/22
Провадження № 1-кс/333/1512/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі відповідно до ст. ст. 303-309 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

24.04.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі відповідно до ст. ст. 303-309 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, враховуючи положення ст. 303 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною першою ст. 303 КПК України визначений перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового провадження, та ким такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені. А саме, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Визначений даною нормою перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження є вичерпним.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Аналіз зазначених вище положень КПК України вказує на те, що оскарженню підлягає нездійснення слідчим лише тих процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В поданій скарзі ОСОБА_2 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, яка полягає у неповідомленні про підозру відповідній особі, що не входить до переліку дій чи бездіяльності у ст. 303 КПК України. Із матеріалів скарги вбачається, що скаржником жодне конкретне рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора в розумінні ст. 303 КПК України не оскаржується. Окрім того, скаржником не зазначено, бездіяльність якої саме уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ним оскаржується .

При цьому, у скарзі ОСОБА_2 не зазначено, в якому саме кримінальному провадженні необхідно вчинити певну слідчу дію.

Також, до матеріалів справи не додано оскаржувану постанову.

Законом передбачений судовий контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні, який здійснює слідчий суддя у порядку, передбаченому КПК України.

Оскільки ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді, розгляд ним інших питань буде поза межами його повноважень.

Статтею 304 КПК України передбачено, що такі скарги можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо скарга подана після закінчення вказаного строку, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, скарга повертається вказаній особі.

Крім того, у зв`язку із фактом відсутності у матеріалах скарги оскаржуваної постанови, слідчий суддя не може перевірити дотримання строків подання такої скарги.

Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_2 подано велику кількість аналогічних скарг, що є зловживанням правом.

Заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала Верховного Суду від 30.05.2018 в справі №676/7346/15-к).

Використання цього інституту також має місце в практиці Конституційного Суду України, який вказав, що повторне звернення до тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09.07.2018 № 213-1(І)/2018).

Згідно із частинами 2-4 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка регулює діяльність ЄСПЛ, суд не розглядає жодної індивідуальної заяви, поданої згідно зі статтею 34, якщо вона: a) є анонімною; або b) за своєю суттю є ідентичною до заяви, що вже була розглянута Судом чи була подана на розгляд до іншого міжнародного органу розслідування чи врегулювання, і якщо вона не містить нових фактів у справі. Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає: a) що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви; або b) що заявник не зазнав суттєвої шкоди, якщо тільки повага до прав людини, гарантованих Конвенцією і протоколами до неї, не вимагає розгляду заяви по суті, а також за умови, що на цій підставі не може бути відхилена жодна справа, яку національний суд не розглянув належним чином. Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно з цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

Відтак слідчий суддя зазначає, що у цьому випадку повторне подання аналогічних скарг є очевидним виявом зловживання скаржником процесуальними правами, та у разі подання згодом таких скарг вони підлягатимуть залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Мелітополі відповідно до ст. ст. 303-309 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1