ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №522/1806/25

Провадження №1-кп/522/1456/25

18 червня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Одесі угоду про визнання винуватості від 29 січня 2025 року, укладену між прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000066 відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 29.01.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Росіянівка, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, який навчається на 3-му курсі Одеського фахового коледжу мистецтв ім.К.Ф. Данькевича, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

законного представника - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_5

психолога - ОСОБА_9 ,

суд, -

ВСТАНОВИВ:

За невстановлених слідством дату і час, але не раніше кінця вересня місяця 2024 року, неповнолітня особа (далі особа №1) матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебуваючи в м.Одесі під час спілкування в меседжері «Telegram» та використовуючи належний їй мобільний телефон «Realme», модель: «RMX3760», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , познайомилась з користувачем зазначеного меседжера з нік - неймом «

Під час спілкування з використанням зазначеного меседжера і вказаних мобільних номерів, вказана особа (далі особа № 3), матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, запропонувала особі №1 вчиняти за грошову винагороду підпали дверей квартир на території м.Одеси за вказаними їй адресами. Погодившись на вказану пропозицію особа №1 для співучасті у виконанні вказаних замовлень вирішила залучити своїх товаришів неповнолітніх ОСОБА_5 та особу №2 матеріали стосовно якої також виділено в окреме провадження.

Обговоривши з останніми в суть замовлення та умови оплати та отримавши від них згоду на вчинення підпалів дверей громадян на замовлення вищевказаної невстановленої особи за грошову винагороду, вказані неповнолітні погодили, що для вчинення підпалу вони будуть заздалегідь закупляти в магазинах запалювальну суміш для розпалювання вугілля, яка перебуває у вільному обігу. Також зазначені неповнолітні погодились з обов`язковою умовою вказаної невстановленої особи щодо оплати за вчинення підпалу, а саме необхідність на підтвердження виконання замовлення здійснення відеозапису, який мав бути надісланий замовнику після виконання замовлення, на якому обов`язково необхідно було зафіксувати сам факт горіння дверей та на його фоні зафіксувати руку, склавши пальці у вигляді літери «V».

Погодившись на вказану пропозицію невстановленої особи та діючи з корисливих мотивів, особа №1 надала вказаній особі № 3 реквізити належної її банківської картки з номером НОМЕР_4 .

Виконавши в подальшому замовлення з підпалу вхідних дверей, ОСОБА_5 та особа №2 фіксували зазначений факт вищеописаним способом на відеозапис, за допомогою належних їм мобільних телефонів в яких використовувались відповідно мобільні номери НОМЕР_5 та НОМЕР_6 .

В подальшому зроблений відеозапис ОСОБА_5 та особа №2, пересилали за допомогою меседжерів на вищезазначений мобільний телефон особі №1, яка в свою чергу пересилала відеозапис замовнику підпалу. Отримавши від замовника грошові кошти на зазначений картковий рахунок, особа №1 в подальшому самостійно приймала рішення про те, який розмір винагороди необхідно передати ОСОБА_5 та особі №2, за виконане замовлення в залежності від якості його виконання, а скільки грошових коштів залишити для власних потреб.

Зокрема, особа №1, отримала від вказаної особи № 3 на зазначену банківську картку (рахунок) грошові перекази за виконані замовлення з підпалу дверей в квартирах громадян наступні грошові кошти:

22.10.2024 в сумі 21 500 грн.,

25.10.2024 в сумі 6 000 грн.,

27.10.2024 в сумі 24 200 грн.,

29.10.2024 в сумі 28 050 грн.

01.11.2024 дві транзакції по 8 000 грн. кожна на загальну суму 16000 грн.

В подальшому особа №1, використовуючи в належному їй зазначеному мобільному телефоні програмне забезпечення «Monobank» перераховували на зареєстровані за ОСОБА_5 та особою №2 банківські картки (рахунки) грошові кошти, а саме:

ОСОБА_5 :

22.10.2024 в сумі 2 000 грн.

24.10.2024 в сумі 200 грн.,

25.10.2024 в сумі 13 000 грн.,

27.10.2024 в сумі 20 000грн.,

29.10.2024 дві транзакції на суму 4 700 грн. та 1 300 грн. відповідно, 31.10.2024 дві транзакції на суму 5 000 грн. та 2 000 грн. відповідно, 01.11.2024 дві транзакції на суму 5 000 грн. та 1 000 грн. відповідно.

Особі №2:

01.11.2024 в сумі 9 000 грн.

Отримані від особи №1 протягом 22.10.2024 по 31.10.2024 грошові кошти, ОСОБА_5 ділив з особою № 2 згідно з спільними домовленостями.

Діючи, згідно з вищеописаним планом ОСОБА_5 , особа№1 та особа №2 вчинили наступні епізоди підпалів чужого майна за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Так, 26.10.2024 року, більш точно дата та час слідством не встановлено, особа №1 перебуваючи в м. Одесі під час спілкування в меседжері «Telegram» та використовуючи належний їй мобільний телефон «Realme», модель: «RMX3760», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 отримала від користувача зазначеного меседжера з нік - неймом « замовлення на вчинення підпалу дверей квартири за адресою АДРЕСА_3 за грошову винагороду.

Погодившись, з корисливих мотивів, на вказану пропозицію особа №1 співучасті у виконанні вказаного замовлення вирішила залучити своїх неповнолітніх товаришів ОСОБА_5 та особу №2 (матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження), які також дали свою згоду на виконання зазначеного замовлення за грошову винагороду, погодивши вищезазначені умови підтвердження його виконання.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, згідно з умовами вищеописаного та погодженого співучасниками плану, особа №2 та ОСОБА_5 , з метою виконання переданого особа №1 замовлення, діючи за попередньою змовою групою осіб, за невстановлених слідством обставин і час придбали в торгівельному закладі в м. Одесі легкозаймисту речовину (розпалювач для вугілля). В подальшому 26 жовтня 2024 о 19 годині 24 хвилин, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу, прибули до будинку АДРЕСА_4 . При цьому, особа №2 був одягнутий в куртку чорного кольору з переду з жовтими вставками, джинси чорного кольору та взуття чорного кольору, шкарпетки червоного кольору, а ОСОБА_5 був одягнений в куртку чорного кольору з надписом червоного кольору на спині, джинси чорного кольору, в якому розташована зазначена квартира.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 та особа №2, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що внаслідок їх дій можуть постраждати проживаючі в квартирі особи, їх майно, а також сусідні квартири і їх мешканці, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає діючи спільно, через відсутність нумерації на дверях квартир в під`їзді, помилились з вибором квартири та вирішили підпалити двері квартири АДРЕСА_5 помилково вважаючи , що це двері квартири АДРЕСА_6 у вказаному будинку.

Виливши вказану горючу рідину на двері квартири АДРЕСА_5 у вказаному будинку, в якій проживав на умовах довготривалої оренди квартири з її власником громадянка ОСОБА_10 , ОСОБА_5 підпалив вказану рідину за допомогою заздалегідь заготовленої запальнички.

Переконавшись, що вказана горюча суміш загорілась на дверях зазначеної квартири, ОСОБА_5 за допомогою мобільного телефону зафіксував на відеозапис факт підпалу дверей для підтвердження виконання замовлення та при цьому зафіксував на відеозапис на фоні вогню свою руку, склавши пальці у вигляді літери «V» після чого покинув вказаний будинок.

У цей час особа №2 увесь час перебував поряд з ОСОБА_5 та контролював обстановку в під`їзді, щоб у разі появи сторонніх осіб мав вчасно попередити спільника чи надати йому допомогу у разі виникнення незапланованих ситуацій.

У результаті вказаних навмисних дій ОСОБА_5 та особи №2, які діяли за пропозицією особою №1, пошкоджено термічною дією вогню двері вказаної квартири на площі 0,7 кв.м., що призвело до необхідності проведення ремонтних (відновлювальних) робіт винаймачем квартири ОСОБА_10 .

У подальшому, вказаний відеозапис ОСОБА_5 переслав, за допомогою належного йому мобільного телефону, на мобільний телефон особи №1, яка в свою чергу переслала його замовнику підпалу (особі № 3) на підтвердження виконання замовлення для отримання оплати вищеописаним способом для розподілу її між спільниками.

Окрім того, приблизно 22 -27 жовтня 2024 року, більш точно дата та час слідством не встановлено, особа №1 перебуваючи в м. Одесі під час спілкування в меседжері «Telegram» та використовуючи належний їй мобільний телефон «Realme», модель: «RMX3760», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 отримала від користувача зазначеного меседжера з нік - неймом « замовлення на вчинення підпалу дверей квартири за адресою АДРЕСА_7 за грошову винагороду.

Погодившись, з корисливих мотивів, на вказану пропозицію, особа №1 для співучасті у виконанні вказаного замовлення вирішила залучити свого неповнолітнього товариша ОСОБА_5 , який також дав свою згоду на виконання зазначеного замовлення за грошову винагороду, погодивши вищезазначені умови підтвердження його виконання.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, згідно з умовами вищеописаного та погодженого співучасниками плану, особа№1 та ОСОБА_5 з метою виконання переданого замовлення невстановленою особою, діючи за попередньою змовою групою осіб, за невстановлених слідством обставин і час придбали в торгівельному закладі в м. Одесі легкозаймисту речовину (розпалювач для вугілля). Та приблизно 22-27 жовтня 2024 року більш точно дата та час не встановлені, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу, прибули до будинку АДРЕСА_8 . в якому розташована зазначена квартира. Знайшовши вказану квартиру вони виявили, що вхід до вказаної квартири, закривають тамбурні двері, а тому вирішили підпалити саме їх, вважаючи, що пошкодження вказаних дверей буде достатнім для виконання замовлення.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 та особа №1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що внаслідок їх дій можуть постраждати проживаючі в квартирі особи, їх майно, а також сусідні квартири і їх мешканці, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає діючи спільно, вирішили підпалити тамбурні двері.

Виливши вказану горючу рідину на тамбурні двері які ведуть до квартири АДРЕСА_5 у вказаному будинку, яка належна ОСОБА_11 , ОСОБА_5 підпалив вказану рідину за допомогою заздалегідь заготовленої запальнички.

Переконавшись, що вказана горюча суміш загорілась на дверях зазначеної квартири, ОСОБА_5 за допомогою мобільного телефону зафіксував на відеозапис факт підпалу дверей для підтвердження виконання замовлення та при цьому зафіксував на відеозапис на фоні вогню свою руку, склавши пальці у вигляді літери «V» після чого покинув вказаний будинок.

У цей час особа №1 увесь час перебувала при вході в зазначений під`їзд будинку та контролювала обстановку поряд з ним, щоб у разі появи сторонніх осіб вчасно попередити спільника чи надати йому допомогу у разі виникнення незапланованих ситуацій.

У результаті вказаних навмисних дій особа №1 та ОСОБА_5 які діяли за пропозицією невстановленої особи, пошкоджено термічною дією вогню двері вказаної квартири на площі 0,7 кв.м., що призвело до необхідності проведення ремонтних (відновлювальних) робіт власником квартири ОСОБА_11 .

У подальшому, вказаний відеозапис ОСОБА_5 переслав, за допомогою належного йому мобільного телефону, на мобільний телефон особі №1, яка в свою чергу переслала його замовнику підпалу (особі № 3) на підтвердження виконання замовлення для отримання оплати вищеописаним способом для розподілу її між спільниками.

Окрім того, 28.10.2024 особа №1 в невстановлений слідством час, перебуваючи в м.Одесі під час спілкування в меседжері «Telegram» та використовуючи належний їй мобільний телефон «Realme», модель: «RMX3760», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 отримала від користувача зазначеного меседжера з нік - неймом «

Погодившись, з корисливих мотивів, на вказану пропозицію особа №1 для співучасті у виконанні вказаного замовлення вирішила залучити своїх товаришів неповнолітніх ОСОБА_5 та особа №2 (матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження)які також дали свою згоду на виконання зазначеного замовлення за грошову винагороду, погодивши вищезазначені умови підтвердження його виконання.

Діючи з вказаною метою, з корисливих мотивів, згідно з умовами вищеописаного та погодженого співучасниками плану, ОСОБА_5 та особа №2 з метою виконання переданого особі №1 замовлення, діючи за попередньою змовою групою осіб, за невстановлених слідством обставин, місце та час придбали в торгівельному закладі в м. Одесі легкозаймисту речовину (розпалювач для вугілля) та 28 жовтня 2024 приблизно о 20 годині 15 хвилин, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, прибули до будинку АДРЕСА_9 . При цьому, особа №2 був одягнутий в куртку чорного кольору з переду з жовтими вставками, джинси чорного кольору та взуття чорного кольору, шкарпетки червоного кольору. ОСОБА_5 був одягнений в куртку чорного кольору з надписом червоного кольору на спині, джинси чорного кольору, в якому розташована зазначена квартира.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 та особа №2 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що внаслідок їх дій можуть постраждати проживаючи в квартирі особи, їх майно, а також сусідні квартири і їх мешканці, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи спільно, через відсутність нумерації на дверях квартир в під`їзді, помилились з вибором квартири та вирішили підпалити двері квартири АДРЕСА_10 помилково вважаючи, що це двері квартири АДРЕСА_11 у вказаному будинку.

Виливши вказану горючу рідину на двері квартири АДРЕСА_10 у вказаній квартирі, яка належна ОСОБА_12 , ОСОБА_5 підпалив вказану рідину за допомогою заздалегідь заготовленої запальнички.

У цей час особа №2 увесь час перебував поряд з ОСОБА_5 та контролював обстановку в під`їзді, щоб у разі появи сторонніх осіб мав вчасно попередити спільника чи надати йому допомогу у разі виникнення незапланованих ситуацій.

Переконавшись, що вказана горюча суміш загорілась на дверях зазначеної квартири, ОСОБА_5 , за допомогою мобільного телефону зафіксував на відеозапис факт підпалу дверей для підтвердження виконання замовлення та при цьому, як і обумовлено невстановленою особою яка фактично надала замовлення на підпал відповідної квартири, зафіксував на відеозапис на фоні вогню свою руку, склавши пальці у вигляді літери «V» після чого спільники покинули вказаний будинок.

У результаті вказаних навмисних дій ОСОБА_5 та особа №2 які діяли за пропозицією особа № 1, пошкоджено термічною дією вогню двері вказаної квартири на площі 0,2 кв.м., що призвело до необхідності проведення ремонтних (відновлювальних) робіт власником квартири.

У подальшому, вказаний відеозапис ОСОБА_5 переслав, за допомогою належного йому мобільного телефону, на мобільний телефон особі №1, яка в свою чергу переслала його замовнику підпалу (особі № 3) на підтвердження виконання замовлення для отримання оплати вищеописаним способом для розподілу її між спільниками.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 194 КК України.

29 січня 2025 року між: прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000066 від 29.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч. 2 ст. 194 КК Україниз одного боку, діючи на підставі письмових згод потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та підозрюваний у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку за участі адвоката ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 відповідно та на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 просила затвердити надану угоду про визнання винуватості від 29.01.2025р. та призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 просили суд розглянути надану угоду про визнання винуватості, затвердити її та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди. При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що суть пред`явленого обвинувачення йому цілком зрозуміле, він визнає себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України повністю та не оспорює жодних обставин кримінального правопорушення, зазначених в угоді.

Крім того, обвинувачений показав суду, що дійсно він за вказаних у обвинувальному акті обставин за попередньою змовою з малознайомими йому особами за грошову винагороду, умисно пошкодив шляхом підпалу майно, яке належить потерпілим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 . Провину у інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі, щиро покаявся.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , згідно угоди про визнання винуватості, беззастережно визнав вину у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 194 КК України вчинених за вищеописаних обставин. Крім того, ОСОБА_5 , під час досудового розслідування щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вказаного кримінального правопорушення і зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами, з метою встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення та ролі кожного з осіб, причетних до його вчинення. З вказаною метою, неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 надав правдиві свідчення про обставини вчинення інкримінованих йому злочинів та осіб, причетних до його вчинення та їх ролі у вчиненні кожного з кримінальних правопорушень.

При цьому, сторонами цієї угоди з врахуванням наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, щире каяття, сприяння встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи особу підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання, позитивні характеристики за місцем навчання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, узгодили покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Крім того, сторони просять застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 вимоги ст. 75, 76, 104 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк та з обов`язками, які визначить суд у випадку затвердження угоди.

Також, сторони погодили застосування до підозрюваного у разі затвердження судом угоди, виконання обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційними програмами: «подолання агресивної поведінки», «зміна прокримінального мислення», «формування життєвих навичок».

Із визначеним видом та мірою покарання ОСОБА_5 погодився. В наданій суду угоді сторонами передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, положення ст. ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України оговорені сторонами.

Під час розгляду угоди обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що цілком розуміє свої права, передбачені у п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, йому зрозумілі, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Додав, що виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання, він в змозі реально, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осібвизнав повністю та підтвердив фактичні обставини інкримінованих йому правопорушеннях, викладені в угоді про визнання винуватості.

Суд, на виконання вимог ст. 474 КПК України, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення вказаної угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання винуватості, відсутні.

Отже, за таких обставин, суд приходить до переконання, що надана угода про визнання винуватості від 29 січня 2025 року укладена між: прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000066 від 29.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч. 2 ст. 194 КК Україниз одного боку, діючий на підставі письмових згод потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку за участі адвоката ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону, підстави для відмови у її затвердженні відсутні, а тому зазначена угода підлягає затвердженню.

Ухвалюючи вирок на підставі угоди, суд з урахуванням об`єктивно з`ясованих обставин, викладених в угоді про визнання винуватості, які підтверджені беззастережним визнанням ОСОБА_5 своєї вини, про що зазначено в угоді, приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , вони містить склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України і обвинувачений винен у їх вчиненні, так як він своїми умисними діями вчинив умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб. а тому він підлягає покаранню, визначеному в угоді, за вчинення таких кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, яке передбачене в угоді про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття, вчинення злочинів неповнолітнім, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, узгоджені сторонами (прокурором та обвинуваченим) вид та міра покарання за вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є такими, що, згідно із положеннями ст. 65 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, таке покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання, наведені вище, суд вважає, що ОСОБА_5 має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі з можливістю виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75,104 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п.4 ч. 3 ст. 76 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт, накладений ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.11.2024 року та 27.11.2024 року, після вступу вироку в законну силу, необхідно скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000066, не заявлено.

Відповідно до ст.124 ч.2 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз.

У кримінальному провадженні щодо неповнолітнього суд може покласти процесуальні витрати на батьків, опікунів або піклувальників.

Ухвалення судом обвинувального вироку зі звільненням від покарання не є підставою для звільнення засудженого від відшкодування процесуальних витрат на користь держави, у зв`язку з чим з батьків обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судових експертиз нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів у розмірі 44 570, 40 гривнь.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 100, 118, 368 - 370, 374, 394, 473-475, 476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 січня 2025 року, укладену між прокурором Приморської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 діючому на підставі письмових згод потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_5 , за участі адвоката ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000066 від 29.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч. 2 ст. 194 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 і пункту 4 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) виконувати заходи, передбачені пробаційними програмами: «подолання агресивної поведінки», «зміна прокримінального мислення», «формування життєвих навичок».

Виконання покарання в частині виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , на підставі ст.76 КК України покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_5 .

Початок строку виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , відповідно до ст.76 КК України, обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2024р. на майно, що вилучене 01.11.2024р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: рюкзак чорного кольору, балаклаву чорного кольору, мобільний телефон «Редмі нот 11», в корпусі синього кольору, ІМЕЙ: 1- НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; сім карту мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_9 , запальничку в корпусі салатового кольору, куртку чоловічу чорного кольору з жовтими вставками, кросівки чоловічі чорного кольору, шкарпетки червоного кольору, штани чоловічі темно синього кольору, та від 27.11.2024р. про накладення арешту на майно, що вилучене 12.11.2024р. в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_12 , а саме: мобільний телефон торгової марки «Самсунг дуос», імей НОМЕР_10 , імей2 НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_12 ; сім-карта з тримачем НОМЕР_13 ; мобільний телефон марки «АЙФОН 15 ПРО», з сім-картою НОМЕР_14 ; «АЙФОН 15 ПРО Макс», з сім-картою НОМЕР_15 ; ноутбук торгової марки «Асус Родж»; планшет торгової марки Самсунг, сім-карта оператора Київстар, після вступу вироку в законну силу - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000066, після вступу вироку у законну силу, а саме:

- рюкзак чорного кольору, балаклаву чорного кольору, мобільний телефон «Редмі нот 11», в корпусі синього кольору, ІМЕЙ: 1- НОМЕР_7 , ІМЕЙ: НОМЕР_8 ; сім карту мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_9 , запальничку в корпусі салатового кольору, куртку чоловічу чорного кольору з жовтими вставками, кросівки чоловічі чорного кольору, шкарпетки червоного кольору, штани чоловічі темно синього кольору, мобільний телефон «Realme», модель «RМХ3760», ІМЕЙ 1: НОМЕР_1 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_2 , диск з відеозаписом з камер відео спостереження за адресою: АДРЕСА_13 , диск на якому знаходиться відеозапис з камер відео спостереження наданий СБУ в Одеській області, зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000575.

- мобільний телефон «Realme», модель «RМХ3890», ІМЕЙ 1: НОМЕР_16 , ІМЕЙ 2: НОМЕР_17 , корпусі бірюзового кольору (хамелеон), конфіскувати в дохід держави.

- куртку чорного кольору з червоним написом на спині, а також взуття чорного кольору з білою підошвою, повернути за належністю ОСОБА_5 .

- мобільний телефон торгової марки «Самсунг дуос», імей НОМЕР_10 , імей2 НОМЕР_11 з сім-картою НОМЕР_12 ; сім-карта з тримачем НОМЕР_13 ; мобільний телефон марки «АЙФОН 15 ПРО», з сім-картою НОМЕР_14 ; «АЙФОН 15 ПРО Макс», з сім-картою НОМЕР_15 ; ноутбук торгової марки «Асус Родж»; планшет торгової марки Самсунг,

сім-карта оператора Київстар, вважати повернутими за належністю ОСОБА_14 ;

Стягнути з батьків обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме батька - ОСОБА_15 та мати - ОСОБА_16 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням експертиз нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів у сумі 44 570 (сорок чотири тисячі п`ятсот сімдесят) гривень 40 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1