н/п 1-кс/766/5872/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2020 року у справі № 766/17637/20 (1-кс/766/10701/20), -

встановив:

21.07.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2020 року у справі № 766/17637/20 (1-кс/766/10701/20) а саме з грошових коштів в сумі 1648300 грн..

В обґрунтування клопотання зазначає, що в зазначеному кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_3 , підозра останньому не пред`являлась. Разом з цим, з моменту накладення арешту на майно пройшло майже 5 років, однак ОСОБА_3 виступає у даному кримінальному провадженні тільки у якості свідка. Отже, в даному випадку відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на майно ОСОБА_3 , оскільки останній не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Власник майна та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна без їх участі, клопотання підтримує в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник СУ ГУНП в Херсонській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Матеріали кримінального провадження в рамках, якого було накладено арешт на майно до суду не надав.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у їх відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 від 04.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2020 року по справі №766/17637/20 накладено арешт на майно, вилучене 02.12.2020 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 , шляхом заборони користування та розпоряджання ним, а саме:

-грошові кошти на загальну суму 1648300 (один мільйон шістсот сорок вісім тисяч триста) гривень;

-щоденники з чорновими записами та документи фінансово господарської діяльності ОСОБА_3 за період 2019 2020 років;

-печатка круглої форми з відтиском ФОП ОСОБА_3

-печатка круглої форми з відтиском ФОП ОСОБА_5 .

Арешт накладався з метою збереження речового доказу.

З матеріалів клопотання судом встановлено, що арешт на грошові кошти в загальній сумі 1 648 300 грн., накладено обґрунтовано, оскільки вказане майно було вилучено в ході проведення обшуку, дозвіл на який було надано за ухвалою суду.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. А за змістом частини четвертої згаданої статті, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Суд враховує, що арешт накладено на грошові кошти, власником яких є ОСОБА_3 . Вказана особа не має статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Згідно відповіді слідчого управління ГУ НП в Херсонській області від 30.06.2025 року наданої на адвокатській запит, ОСОБА_3 на дату відповіді є свідком у кримінальному провадженні № 0000057 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.212 КК України. Вилучені в ході обшуку грошові кошти поміщено для зберігання на розрахунковий рахунок УФЗБО ГУНП в Херсонській області.

Досудове розслідування триває з 04.09.2020 року, а арешт на майно накладено ще у грудні 2020 року. Отже, слідчий мав достатньо часу для з`ясування підстав набуття зазначених коштів та, за відсутності підстав для їх подальшого утримання, повинен був повернути це майно власнику.

Таким чином причетність ОСОБА_3 до злочину у рамках вищевказаного кримінального провадження не підтвердилась та вилучені грошові кошти не мають значення і не причетні до обставин, що встановлюються в межах кримінального провадження, що в свою чергу підтверджує те, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Для продовження застосування арешту майна сторона обвинувачення повинна надати більш вагомих та переконливих даних для збереження та продовження втручання у права власника. Натомість жодних відомостей щодо дослідження цих фактів та доказів на даний час не встановлено, підстави для його збереження не вбачаються.

Крім того, на час розгляду клопотання не встановлено існування достатніх підстав вважати, що зазначене майно підлягає спеціальній конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Враховуючи засади розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК), суд вважає подальший арешт грошових коштів, таким, що порушує фундаментальні права особи на право мирно володіти своїм майном.

Зокрема у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільними інтересами та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З матеріалів справи судом не встановлено обставин правового юридичного значення арештованого в частині грошових коштів (майна) до обставин, що встановлюються в межах кримінального провадження, що розслідується. Жодної обґрунтованої доцільності утримувати наведене майно під арештом суд не вбачає.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту, накладеного на грошові кошти, що належить ОСОБА_3 в загальній сумі 1 648 300 гривень і подальший арешт майна обмежує права законного власника у користуванні та розпорядженні майном та не є доцільним, у зв`язку з чим наявні правові підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 25.11.2020 року у справі № 766/17637/20 (1-кс/766/10701/20) задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 10.12.2020 р. у кримінальному провадженні № 0000057 від 04.09.2020 року накладений на грошові кошти в сумі 1 648 300 (один мільйон шістсот сорок вісім тисяч триста) гривень, володільцем яких є ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1