Справа № 180/1462/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 р. м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Марганець Дніпропетровської області, громадянин України, не одруженого, який має неповну середнью освітою, не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 01.07.2022 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання щодо закриття кримінального провадження відносно нього на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України. Наслідки закриття кримінального провадження із зазначених підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Захисник підтримав клопотання, просив закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки 09.08.2024 набрав чинності Закон України, відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена в новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна наразі вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Отже, внаслідок прийняття закону втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 ..

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000385 від 07.10.2022, суд вважає за можливе задовольнити клопотання обвинуваченого та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, з наступних підстав.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 05.10.2022 року приблизно о 20 год. 54 хв. знаходячись поблизу магазина «Посейдон», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності,19-є достовірно знаючи, що на всій території України 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який продовжено, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав металеву трубу довжиною 2,5 м., діаметром 2 см, на якій був закріплений прапор України з поліестеру, загальною довжиною тканини 1,5 м., шириною тканини 1 м., чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 432 грн. 75 коп.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Частина 1 статті 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність, та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінально процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України, раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно положень ст.9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першоюстатті 7 цього Кодексу.

Статтею 7 КПК України визначено перелік загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права та законність.

Частиною 1 статті 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Ця сума станом на 2022 рік становила 2481 грн., оскільки пункт 5 підрозділу 1розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що: «5. Якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року».

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діяння, вони мають зворотну дію в часі і тому скасовують кримінальну відповідальність особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі меншому, аніж встановлено нормою вищезазначеного закону.

Як вбачається з обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні крадіжки майна на суму 432 грн. 75 коп. і внаслідок прийняття Закону №3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , що скасовує його кримінальну відповідальність за вчинені ним дії.

Частина 3 ст.479-2 КПК України передбачено, що у разі якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІХ втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , і обвинувачений просить суд закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд вважає клопотання обвинуваченого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, у зв`язку з частковою декриміналізацією на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів вирішується за правилами ст. 100 КПК України.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 4, 5 КК України, ст.ст.7, 9, 284, 371, 372, 479-2 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження відносно нього, ОСОБА_5 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № № 0000385 від 07.10.2022, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Речові докази, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останній.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1