Справа №522/5055/25
Провадження по справі №1-кс/522/1836/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 21.02.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000309 від 21.02.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

Стислий виклад клопотання слідчого.

ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, шляхом знахідки придбав боєприпаси до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (.22LR) гвинтівкові патрони кільцевого спалаху, промислового способу виробництва, у кількості 50 (п`ятдесяти) штук та вогнепальну зброю «ручку пістолет», виготовлену по типу однозарядного гладкоствольного пістолета спрощеної конструкції, що призначена для проведення поодиноких пострілів патронами, за своїми розмірними характеристиками аналогічними калібру - 5,6 мм (.22LR) спортивно мисливськими патронами кільцевого займання, а також три предмети зовні схожі на корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та два предмети зовні схожі на запали УЗРГМ, та один предмет зовні схожий на запал УЗРГМ-2 які з`єднуються між собою та в сукупності утворюють три ручні осколкові гранати Ф-1, що належить до бойових припасів.

Усвідомлюючи, що дані предмети являються вогнепальною зброєю та боєприпасами, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_4 зберігаючи при собі, без передбаченого законом дозволу, переніс ці предмети за місцем свого проживання до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 27.02.2025 в період часу із 20:30 до 21:11 години ОСОБА_4 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, зустрівся, за адресою: АДРЕСА_2 із ОСОБА_5 та за грошову винагороду в розмірі 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, здійснив останньому збут боєприпасів до спортивно-мисливської нарізної вогнепальної зброї калібру 5,6 мм (.22LR) гвинтівкових патронів кільцевого спалаху, промислового способу виробництва, у кількості 50 (п`ятдесяти) штук, які згідно із висновком експерта належить до бойових припасів, придатних до стрільби та «ручку пістолет», виготовлену по типу однозарядного гладкоствольного пістолета спрощеної конструкції, призначену для проведення поодиноких пострілів патронами, за своїми розмірними характеристиками аналогічними калібру - 5,6 мм (.22LR) спортивно мисливськими патронами кільцевого займання, яка, згідно із висновком експерта, до проведення пострілів на час дослідження не придатна через недосконалість конструкції.

Крім того, ОСОБА_4 , 13.03.2025 у період часу із 20:30 до 21:11 год, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, зустрівся за адресою: АДРЕСА_3 , із ОСОБА_5 та за грошову винагороду в розмірі 8400 (вісім тисяч чотириста) грн. здійснив останньому збут: предмету зовні схожого на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», без маркування; предмету зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», на донній частині якого виявлено маркування «386-16-71Т»; предмету зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», на донній частині якого виявлено маркування, «386-16-**Т»; предмету зовні схожого на запал типу УЗРГМ, із маркуванням на спусковому важелі фарбою чорного кольору «298» та тавруванням «74 УЗРГМ 583»; предмету зовні схожий на запал типу УЗРГМ2 із маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «66» та тавруванням «83 УЗРГМ-2 583»; предмету зовні схожого на запал типу УЗРГМ, з маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «41» та тавруванням «71 УЗРГМ 583» та на внутрішній стороні маркування чорного кольору «386-68-71».

В ході слідчих дій, протоколом отримання добровільно наданого предмету спільно з співробітниками ВЗВБ УВТС в присутності понятих виявлено та вилучено за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) Предмет зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», без маркування, яку запаковано сейф пакет RAW0210116;

2) Предмет зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», на донній частині виявлено маркування, яке нанесене фарбою чорного кольору «386-16-71Т», який запаковано сейф пакет RAW0210116;

3) Предмет зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», на донній частині виявлено маркування, яке нанесене фарбою чорного кольору «386-16-**Т», який запаковано сейф пакет RAW0210116;

4) Предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ, з маркуванням на спусковому важелі фарбою чорного кольору «298» та тавруванням «74УЗРГМ583», який запаковано сейф пакет RAW1312384.

5) Предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ2 з маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «66» та тавруванням «83 УЗРГМ-2583», який запаковано сейф пакет RAW1312384.

6) Предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ, з маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «41» та тавруванням «71УЗРГМ583» та на внутрішній стороні маркування чорного кольору «386-68-71» який запаковано сейф пакет RAW1312384.

Вилучені предмети оглянуто та визнано речовими доказами.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників.

У судове засідання слідчий не з`явився, надавши суду заяву про розгляд матеріалів клопотання без його участі.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви слідчого судді.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку перед слідчим суддею доведено існування підстав вважати, що обумовлені слідчим предмети, а саме гранати та запалиє доказами в рамках даного кримінального провадження, що свідчить про наявність у слідчого судді підстав для застосування в рамках заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

Одночасно при розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Водночас, приписами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим відділенням відділу поліції №2 Одеського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що майно, вилучене під час проведення огляду місця події 13.03.2025 в ході добровільної видачі, може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення та є предметом злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та забезпечення проведення експертизи вилученого предмету.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на предмети, вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем тимчасового проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: предмет зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», без маркування; предмет зовні схожий на корпус осколкової ручної гранати «Ф-1», на донній частині виявлено маркування, яке нанесене фарбою чорного кольору «386-16-71Т»;предмет зовні схожий осколкової ручної на корпус гранати «Ф-1», на донній частині виявлено маркування, яке нанесене фарбою чорного кольору «386-16-**Т», предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ, з маркуванням на спусковому важелі фарбою чорного кольору «298» та тавруванням «74УЗРГМ583»;предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ2 з маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «66» та тавруванням «83 УЗРГМ-2583»;предмет зовні схожий на запал типу УЗРГМ, з маркуванням чорного кольору на спусковому важелі «41» та тавруванням «71УЗРГМ583» та на внутрішній стороні маркування чорного кольору «386-68-71».

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції №2 ОРУП№1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6