Справа № 489/2171/25
Провадження № 1-кс/489/1230/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

23 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

за участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника, адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 ,

встановив:

До початку розгляду скарги від представника скаржника надійшли клопотання про виклик в судове засідання для допиту експерта, який проводив судово-медичну експертизу під час досудового розслідування, лікаря, який проводив огляд потерпілої ОСОБА_3 , а також свідків, які були допитані оперативним працівником, оскільки їхні показання мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні скаржник та її представник клопотання підтримали.

Слідчий заперечував проти їхнього задоволення через те, що до повноважень слідчого судді не належить здійснення заявлених у клопотаннях дій при розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши учасників, дослідивши клопотання та доданими матеріалами, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно зі ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Із закріпленої в ст. 26 КПК України диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача та прокурора здійснюється в порядку, передбаченому § 1 глави 26 КПК України, з урахуванням загальних засад кримінального провадження та покладених на слідчого суддю повноважень з дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За такого, при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження до повноважень слідчого судді належить перевірка обґрунтованості та законності прийнятого рішення, виходячи із аналізу та дослідження зібраних під час досудового розслідування доказів, на підставі яких слідчим було прийнято відповідне рішення про закриття кримінального провадження.

У свою чергу, заявляючи клопотання про необхідність проведення слідчим суддею під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження допиту свідків та експерта, потерпіла сторона фактично просить слідчого суддю здійснити дії, що не належать до кола покладених на нього повноважень, а саме: збирати нові докази, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Натомість, слідчий суддя, здійснюючи повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження, не має права встановлювати обставини кримінального правопорушення та збирати докази у кримінальному провадженні, оскільки він уповноважений лише дослідити зібрані до прийняття оскаржуваного рішення відповідні докази, на підставі яких слідчим було прийнято рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження, а також надати оцінку щодо законності та обґрунтованості прийнятого рішення, виходячи із встановлених під час досудового розслідування обставин та зібраних доказів.

Вказані висновки слідчого судді узгоджуються з положеннями статей 92, 93 КПК України, відповідно до яких обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає. Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зазначені положення кримінального процесуального законодавства узгоджуються з вищевказаними висновками про відсутність у слідчого судді повноважень на проведення слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення та збирання доказів у кримінальному провадженні, під час здійснення ним розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що положення статей 23, 615 ч. 11 КПК, на які вказує представник скаржника, стосуються оцінки доказів судом під час здійснення судового провадження, а не розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, який відбувається з урахуванням положень глави 26 КПК України.

За такого, встановлені обставини вказують на необхідність відмови у задоволенні клопотань.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотань представника скаржника, адвоката ОСОБА_4 , від 20.05.2025 про виклик та допит у судовому засіданні експерта та лікаря, а також від 23.05.2025 про допит свідків - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1