Справа №212/4140/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 17 квітня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000459 від 04.04.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей, інвалідності немаючого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 25.01.2011 року Центрально-міським судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч. 1 ст.186, ч. 1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 19.11.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 21.03.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 19.11.2012 року та визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 28.09.2016 року по відбуттю строку покарання; 08.02.2018 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік; 04.09.2019 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2018 року, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначене за даним вироком більш суворим за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18.12.2018, остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 13.12.2022 по відбуттю строку покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,-

встановив:

З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022» за №2102-ІХ від 24.02.2022 та Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні діє воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та відповідно до Указу Президента України від 28.10.2024 №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.04.2025 о 19 годині 52 хвилині, проходив повз авто-мийки самообслуговування, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, буд. №25А, де побачив що в останній секції перебуває транспортний засіб «Volkswagen Crafter» білого кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » (маршрутне таксі №255), який перебуває в користуванні потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час, побачивши, що водій транспортного засобу ОСОБА_6 знаходиться з протилежної сторони водійських дверей, позаду транспортного засобу, розуміючи, що водійські двері, а також майно, що перебуває у салоні автомобіля, перебувають без нагляду, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням до даного автомобіля.

В подальшому, в цей же день, 03.04.2025 о 19 годині 53 хвилині, ОСОБА_3 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_6 , переконавшись, що водійські двері не перебувають в полі зору потерпілого, ОСОБА_3 підійшов до транспортного засобу, де діючи з корисливих мотивів, шляхом відкриття незачинених водійських дверей, проник до салону автомобіля «Volkswagen Crafter» білого кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », та викрав грошові кошти у сумі 4500 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 , після чого, продовжуючи свої злочинні дії, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 4500 гривень.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище, вчиненого повторно в умовах воєнного стану.

На підставі ч. 1 ст. 473 КПК України, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 17 квітня 2025 року, укладеної між прокурором, якому на підставі ст.ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та якому потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим в цьому кримінальному провадженні, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні.

Згідно угоди, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину за ч.4 ст. 185 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання, зазначив, що ним відшкодовано потерпілому заподіяну майнову шкоду.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_4 вважала за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону.

Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище, вчиненого в умовах воєнного стану, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Враховуючи те, що сторонами угоди про визнання винуватості на підставі ч.2 ст. 75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, суд зважуючи на особу обвинуваченого, визнання ним вини у вчиненні кримінального правопорушення, відшкодування потерпілому заподіяної майнової шкоди шляхом повернення майна, вважає за можливе, встановити останньому іспитовий строк тривалістю в один рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, 3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року, залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2025 року, укладену між обвинуваченим та прокурором у кримінальному провадженні №0000459 від 04.04.2025 року - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 17 квітня 2025 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження залишити при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1