Справа № 456/2857/25
Провадження № 1-кп/456/398/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий кримінальне провадження № 0000338 від 09.04.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артем, Приморського краю, російської федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого;

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 будучи постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2024 (справа №456/30/24, провадження №3/456/229/2024), яка набрала законної сили 05.02.2024, визнаний винним у вчиненні 23.12.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік; постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.07.2024 (справа №456/3141/24, провадження №3/456/1607/2024), яка набрала законної сили 29.07.2024, визнаний винним у вчиненні 07.06.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки; постановою інспектора ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області від 07.06.2024, визнаний винуватим у вчиненні 07.06.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн; постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.07.2024 (справа №456/3351/24, провадження № 3/456/1672/2024), яка набрала законної сили 05.08.2024, визнаний винуватим у вчиненні 13.06.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, якою на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п?ять) років.

При цьому, ОСОБА_4 , діючи умисно, ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи реальну можливість виконати вищевказані постанови суду, які набрали законної сили та будучи ознайомленим з їх змістом, в порушення вимог ч. 5 ст. 124 та п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, проігнорував вимоги рішень судів, та продовжував після цього керувати транспортним засобом.

Так, 21.03.2025 близько 17:00 год. ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що він позбавлений права керувати транспортними засобами, керував легковим автомобілем марки «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі у с. Грабовець Стрийського району Львівської області, де був зупинений працівниками ВРПП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області та під час перевірки правомірності експлуатації транспортного засобу та реєстраційних документів на нього, на законну вимогу поліцейських не пред`явив посвідчення водія, оскільки був позбавлений згідно з рішеннями суду права керувати транспортним засобом, яке вилучено у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненому визнав повністю, дав показання аналогічні фабулі обвинувачення, пояснивши, що йому було відомо про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами. Проте, незважаючи, на те, що не мав права керування, на прохання рідних, керував транспортним засобом, та був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. Розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, та суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю і вважає, що його дії, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконував постанови суду, що набрала законної сили.

Визначаючи міру покарання обвинуваченому по даній справі суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових правопорушень як ним, так і іншими особами.

Також, при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини правопорушення, його наслідки, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_4 по справі не встановлено.

Пом`якшуючими відповідальність обставинами суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Враховується, що обвинувачений умисно вчинив кримінальне правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються по місцю проживання, являється інвалідом ІІІ групи.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, суд визнає можливим при призначенні покарання ОСОБА_4 за ч. 1ст. 382 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в мінімальному розмірі встановленому санкцією частини цієї статті.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази, а саме:

- відеозапис за 21.03.2025, що знаходиться на DVD-R диску; копії матеріалів справ про адміністративні правопорушення №456/30/24 провадження №3/456/229/2024, матеріали справи № 456/3141/24 провадження 3/456/1607/2024 та матеріали справи № 456/3351/24 провадження № 3/456/229/2024, які долучено до матеріалів справи залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1