Справа № 639/3276/25
Провадження № 1-кс/639/625/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Новобаварського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000093 від 11.05.2025,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Новобаварського районного суду міста Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000093 від 11.05.2025.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 10.05.2025 приблизно о 14:34 за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський, буд. 2, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та в подальшому вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Процесуальне керівництво в зазначеному кримінальному провадження здійснює Новобаварська окружна прокуратура м. Харкова.

За даним фактом 11.05.2025 було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000093 від 11.05.2025.

Згідно рапорту Інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 під час патрулювання Новобаварського району 10.05.2025 в складі екіпажу 3051 (Марченко, Мартиненко, Борисова) за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський, буд. 2, згідно ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», було зупинено ТЗ Mercedes-Benz 210 D, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ВЧ НОМЕР_3 , механік, солдат. Під час перевірки документів водій надав свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_1 яку мало ознаки підробки. Також при перевірці за системою ІПНП встановлено, що номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 ніколи не видавалися.

Слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , 10.05.2025 року в період часу з 15 год. 03 хв. по 15 год. 33 хв., проведено огляд місця події, за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський буд. 2, на місці події також знаходиться автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 .

Під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський буд. 2, в присутності двох понятих у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено:

- Автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 таVIN- НОМЕР_4 ;

- Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 .

Відібране письмове пояснення від громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (моб. тел. НОМЕР_5 ) який пояснив що 08.05.2025 року ОСОБА_4 придбав автомобіль марки Mercedes-Benz з д.н.з. НОМЕР_2 по свідоцтву про реєстрацію ТЗ за дві тисячі доларів. Вищевказаний автомобіль ОСОБА_4 придбав у м. Первомайськ у невідомого чоловіка віком приблизно 35 років, дані чоловіка ОСОБА_4 не пам`ятає. Про підробку документів ОСОБА_4 нічого не знав.

Таким чином, фактичним власником вилученого майна є: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (моб. тел. НОМЕР_5 ).

З метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та враховуючи, що вказане вище майно в подальшому буде доказом по вказаному кримінальному провадженню, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вилучені речі, оскільки його не застосування може призвести до їх зникнення та настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином з метою проведення повного, об`єктивного, неупередженого досудового розслідування, найскорішого встановлення істини по справі, а також притягнення винних до відповідальності, виникла необхідність в накладенні арешту.

Встановлено, що вказане майно імовірно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та має бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Відсутність рішення про накладення арешту на вилучене майно унеможливлює належне проведення слідчих (розшукових) дій з таким майном.

У зв`язку з чим з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання та для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та використання в подальшому в протиправній діяльності виникла необхідність в накладенні арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби, в ході досудового розслідування під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так, згідно положень ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою дізнавача від 12.05.2025 вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , транспортний засіб Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000093 від 11.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим наявна необхідність у проведенні слідчих дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 1 та ч. 2 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, фактичним власником якого є гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (моб. тел. НОМЕР_5 ), а саме позбавлення права на володіння, користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, забезпечення в якості речових доказів вказаного майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Завданням арешту вищевказаного майна є запобігання можливості особам у яких воно вилучено, приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлені відомості, які свідчать про те, що вилучене майно в ході огляду місця події, належного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , становлять суттєве значення для досудового розслідування.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти часткового задоволення його клопотання про арешт майна, оскільки наразі відпала необхідність у позбавленні власника транспортного засобу права володіння, користування, відчуження та розпорядження транспортним засобом Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 . В частині клопотання накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , просить задовольнити.

Дослідивши надані до суду матеріали кримінального провадження та оцінивши доводи заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання прокурора про арешт майна, з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 11.05.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво за вказаним кримінальним провадженням здійснюється Новобаварською окружною прокуратурою м. Харкова.

В ході досудового розслідування встановлено, що 10.05.2025 приблизно о 14:34 за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський, буд. 2, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та в подальшому вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 .

Слідчим СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , 10.05.2025 року в період часу з 15 год. 03 хв. по 15 год. 33 хв., проведено огляд місця події, за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський буд. 2, на місці події також знаходиться автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 .

Під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський буд. 2, в присутності двох понятих у гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено:

- Автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 таVIN-WDB 2100061B036798;

- Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_1 .

Постановою дізнавача від 12.05.2025 вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 , транспортний засіб Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000093 від 11.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у зв`язку з чим наявна необхідність у проведенні слідчих дій з вилученим майном щодо арешту якого звертається сторона досудового розслідування.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно частини 2, 3 цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані яка доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набути кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зважує на ту обставину, що посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 , прокурор повинен був зазначити, яке відношення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України має вищезазначене майно.

Однак, жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вилучене майно, а саме: автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 , було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, слідчий суддя з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина 1 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України).

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог статті 132 КПК України, орган досудового розслідування хоч і визнав постановою вищезазначене майно речовим доказом, проте не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Вказане свідчить про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000093 від 11.05.2025 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000093 від 11.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, яке було вилучено 10.05.2025 під час огляду місця події за адресою: м. Харків, бульвар Гончарівський, буд. 2, а саме:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_7 .

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000093 від 11.05.2025 в частині накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 .

Передати транспортний засіб Mercedes-Benz, темно-синього кольору з д.н.з. НОМЕР_2 та VIN- НОМЕР_4 , його фактичному власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали негайно після її постановлення направити слідчому, прокурору та третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Повний текст ухвали складено 23.05.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1