Номер провадження: 11-сс/813/857/25
Справа № 511/1104/25 1-кс/511/309/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 14.04.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінальних правопорушень

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявами від 26.02.2025 та 28.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що відсутні правові підстави для зобов`язання уповноваженої службової особи внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 28.03.2025, оскільки за результатами розгляду заяв ОСОБА_6 уповноважені працівники не знайшли правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР, натомість, було встановлено, що ОСОБА_6 дійсно не проживає та не має місця реєстрації на території Калантаївського старостинського округу.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що в силу вимог ст. 214 КПК України та правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в листі №9-49/0/4-17 від 12.01.2017, у органу досудового розслідування відсутні повноваження самостійно вирішувати, чи є у заяві ознаки складу злочину, натомість, для внесення відомостей до ЄРДР достатньо лише факту повідомлення про можливий злочин, а наявність чи відсутність складу злочину перевіряється під час досудового розслідування, внаслідок чого слідчий суддя під час постановлення оскаржуваної ухвали вийшов за межі своїх повноважень, оскільки оцінив обставини справи до початку досудового розслідування;

- викладені в його заяві відомості про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ст. 366 КК України, відповідно до приписів ст.ст. 116, 214 КПК України, повинні були бути внесені до ЄРДР негайно, проте не пізніше 24 годин після подання заяви, при цьому, ОСОБА_8 фактично визнав факт складання, підписання та видачі ним акту №359 із завідомо неправдивою інформацією, зокрема, під час судового розгляду справи №511/705/25 за позовом ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП останній підтвердив, що свідок ОСОБА_9 дійсно не підписувала акт №359, на підставі якого складено вищевказану постанову;

- висновок слідчого судді стосовно пропущення ним строку на звернення зі скаргою на бездіяльність є помилковим, натомість, заява про вчинення ним кримінального правопорушення була подана ним 28.03.2025, тобто десятиденний строк оскарження ним пропущений не був;

- слідчим суддею було допущено порушення його права на справедливий розгляд та засаду змагальності сторін, зокрема, його не було ознайомлено жодним передбаченим вимогами закону способом із матеріалами ЄО, наданими до суду Роздільнянським РВП ГУНП в Одеській обл.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, при цьому не конкретизуючи своїх остаточних вимог.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Заявник ОСОБА_6 до початку апеляційного розгляду подав заяву, в якій просив апеляційний розгляд проводити без його участі на підставі наявних в матеріалах провадження доказів, посилаючись на неможливість присутності в судовому засіданні, водночас прокурор про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналіз вищевикладеного судового рішення дає підстави дійти висновку про те, що воно вимогам зазначеної вище норми кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступні обставини.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, ч. 2 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі аналізу змісту скарги, поданої 07.04.2025 заявником ОСОБА_6 до суду 1-ої інстанції (а.с. 1-3) вбачається, що останній оскаржує бездіяльність уповноважених посадових осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявами від 26.02.2025 та 28.03.2025 про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 358, ст. 366 КК України.

При цьому, до своєї скарги заявником ОСОБА_6 було долучено копію його заяви від 26.02.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, в якій він зазначив, що головою Калантаївської сільської ради ОСОБА_7 було підписано акт №359, в який внесено завідомо неправдиві відомості стосовно того, що він, тобто заявник ОСОБА_6 , не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року, який начебто був підписаний свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які нібито проводили обстеження будинку 16.01.2025 та 22.01.2025 на предмет його проживання, проте, зазначені особи цей акт не підписували та не засвідчували факт його непроживання, що можуть підтвердити особисто (а.с. 8-12).

Окрім того, заявником ОСОБА_6 до поданої скарги також було долучено копію його заяви від 28.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, прохальна частина якої аналогічна прохальній частині попередньо поданої ОСОБА_6 заяви від 26.02.2025 (а.с. 14-17).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина 4 ст. 214 КПК України встановлює, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відмовляючи в задоволенні поданої заявником ОСОБА_6 скарги на бездіяльність слідчого, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі посилається на те, що, відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів, наданих співробітниками Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл., відсутні правові підстави для зобов`язання уповноважених посадових осіб внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 , оскільки правоохоронними органами було встановлено, що ОСОБА_6 дійсно не проживає та не має місця реєстрації на території Калантаївського старостинського округу.

Разом із тим, колегія суддів не може погодитись із таким висновком слідчого судді з огляду на наступні обставини.

Так, в своїх заявах про вчинення кримінальних правопорушень від 26.02.2025 та 28.03.2025 ОСОБА_6 посилається на внесення головою Калантаївської сільської ради ОСОБА_7 до акту №359 неправдивих відомостей стосовно, серед іншого, засвідчення факту його не проживання та підписання даного акту свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , що, на переконання заявника, спростовуються фактом того, що свідок ОСОБА_9 на моменту складання акту перебувала за кордоном, а нові власники будинку за вищевказаною адресою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заперечують факт проведення 16.01.2025 та 22.01.2025 обстеження будинку на предмет проживання заявника (а.с. 8-10 та 14-16).

Водночас, із аналізу мотивувальної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що вищезазначені повідомлені заявником ОСОБА_6 в його заявах про вчинення кримінального правопорушення обставини не були предметом перевірки Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл., в межах якої орган досудового розслідування дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Натомість, уповноваженими посадовими особами було встановлено, що заявник ОСОБА_6 дійсно не проживає та не має місця реєстрації на території Калантаївського старостинського округу, що, на переконання правоохоронного органу, підтверджується тим фактом, що наразі власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_12 .

Проте будь-яких доказів належної перевірки уповноваженими посадовими особами Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. повідомлених заявником ОСОБА_6 відомостей стосовно внесення до акту №359 неправдивих відомостей стосовно засвідчення факту його не проживання та підписання даного акту свідками ОСОБА_10 та ОСОБА_9 наявні в розпорядженні суду апеляційної інстанції матеріали провадження не містять.

За встановлених обставин, висновок слідчого судді стосовно відсутності підстав для зобов`язання уповноважених посадових осіб внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 від 28.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень є передчасними, натомість, слідчим суддею фактично не було розглянуто скаргу заявника ОСОБА_6 по суті викладених у ній вимог.

Окремої уваги вартий той факт, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали слідчого судді містить істотні суперечності.

Так, подані ОСОБА_6 заяви від 26.02.2025 та 28.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень є аналогічними за своїм змістом та змістом вимог прохальної частини.

Натомість, слідчий суддя, розглядаючи вказані заяви, в одному випадку надає оцінку викладеним в заяві від 28.03.2025 обставинам, зауважуючи на відсутності підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, проте стосовно заяви від 26.02.2025, вимоги якої є аналогічними вимогам попередньої заяви, констатує, що вона не є предметом розгляду даної скарги, оскільки ОСОБА_6 не порушувалось питання стосовно поновлення строку для звернення до слідчого судді зі скаргою в цій частині.

При цьому, у разі наявності у слідчого суді підстав вважати скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого поданою із порушенням встановлених вимогами приписів ч. 1 ст. 304 КПК України строків, слідчий суддя повинен був, в силу вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, постановити рішення про повернення такої скарги заявнику у зв`язку із пропуском строку на її подання та не заявленням клопотання про його поновлення.

Відтак, у слідчого судді суду 1-ої інстанції були відсутні підстави для констатації того, що скарга заявника ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_6 від 26.02.2025 про вчинення кримінальних правопорушень не є предметом розгляду у зв`язку із пропуском строку на подання такої скарги, оскільки такий висновок не ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального закону, з урахуванням також того факту, що в своїй скарзі заявник ОСОБА_6 порушував питання стосовно бездіяльності слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за обома його заявами від 26.02.2025 та 28.03.2025.

Зазначені обставини свідчать про допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили в даному випадку прийняттю законного та обґрунтованого судового рішення, що, в свою чергу, є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, ч. 1 ст. 412 КПК України наголошує на тому, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги заявника, скасування ухвали слідчого судді та призначення нового розгляду скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 304, 309, 370, 404, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 14.04.2025, якою було відмовлено в задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявами від 26.02.2025 та 28.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити розгляд скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених посадових осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за його заявами від 26.02.2025 та 28.03.2025 про вчинення кримінальних правопорушень в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4