КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 07 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 07.05.2025 задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокуратура ОСОБА_5 , та продовжено підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05.07.2025 включно, але в межах строку досудового розслідування.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваній ОСОБА_6 заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 514 000 гривень.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до територіальних органів УДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

_____________________________________________________________________________

Справа № 759/9249/25 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/4066/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом визначено строком на два місяці з дня внесення застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, підозрювана ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та змінити їй запобіжний захід на домашній арешт з покладенням на неї відповідних обов`язків.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначала, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і прокурором не наведено конкретних доказів, які б підтверджували існування цих ризиків.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з відповідними документально підтвердженими доводами слідчим суддею було проігноровано та взагалі не відображено в оскаржуваній ухвалі.

Також апелянт вказувала, що до інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, у тому числі організатору, застосовано більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, що є непропорційним застосованому щодо неї запобіжному заходу та розміру застави.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею не було враховано її вік, стан здоров`я, а саме наявність хронічного захворювання, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей.

На її утриманні перебуває матір похилого віку, яка є інвалідом І групи та потребує постійного догляду, а також здійснює нагляд за свою тіткою, якій 90 років, що в умовах постійних ракетних обстрілів є вкрай необхідним.

Можливостей переховуватися від органів досудового розслідування вона не має, паспорт для виїзду за кордон перебуває у органу досудового розслідування.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні вже завершено, а тому відсутні ризики знищення чи спотворення доказів, незаконного впливу на свідків або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які приймали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який також приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку та заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 26.01.2023 за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно даних протоколу затримання від 17.07.2024, цього ж дня ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

17.07.2024 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2024 щодо підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.09.2024 включно.

У подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжувався ухвалами слідчих суддів, востаннє - ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 11.03.2025 щодо підозрюваної ОСОБА_6 продовжено строк застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 09.05.2025, включно, із визначення застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 500 гривень.

03.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України.

30.04.2025 слідчим складено повідомлення про завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

02.05.2025 старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Офісу Генерального прокуратура ОСОБА_5 , в якому просив продовжити підозрюваній ОСОБА_6 строк тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 07.05.2025 задоволено клопотання слідчого та продовжено підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 05.07.2025 включно, але в межах строку досудового розслідування.

Цією ж ухвалою визначено підозрюваній ОСОБА_6 заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 514 000 гривень.

У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає (перебуває) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до територіальних органів УДМС України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків покладених судом визначено строком на два місяці з дня внесення застави.

З висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри останньої у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Слідчим суддею станом на день розгляду клопотання досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під вартою та встановлено, що на даний час у кримінальному провадженні необхідно завершити виконання вимог ст. 290 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її винуватою у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної, її вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні детектива.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів може виявитися не достатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_6 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя станом на день розгляду клопотання, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, обставини інкримінованих їй кримінальних правопорушень, дійшов обгрунтованого висновку про можливість визначення підозрюваній застави у виді 500 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 гривень.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної Підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта про те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже, ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, посилання підозрюваної на її вік, стан здоров`я, а саме наявність хронічного захворювання, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, відсутність судимостей, були враховані слідчим суддею при розгляді клопотання, проте самі по собі не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваної, у випадку застосування щодо неї більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи ОСОБА_6 про те, що на її утриманні перебуває матір похилого віку, яка є інвалідом І групи та потребує постійного догляду, а також посилання на те, що вона здійснює нагляд за свою тіткою, якій 90 років, на переконання колегії суддів, не є достатньою підставою для зміни підозрюваній запобіжного заходу.

Наведені в апеляційній скарзі відомості про особу підозрюваної не спростовують висновків про продовження існування ризиків у кримінальному провадженні та не є достатніми підставами для застосування щодо підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали справи не містять та захисником не надано медичних висновків щодо неможливості утримання під вартою ОСОБА_6 за станом здоров`я.

Посилання підозрюваної на те, що в ухвалі слідчого судді не відображено клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, не можуть бути безумовною підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді, оскільки, як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, питання щодо можливості застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, до яких віднесено і домашній арешт, було предметом розгляду слідчого судді, проте слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що на даному етапі досудового розслідування саме запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, про що навів відповідні мотив та обгрунтування.

На підставі наданих сторонами матеріалів, колегією суддів надано оцінку в сукупності всім обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбаченим ст. 178 КПК, та на переконання колегії суддів, такі відомості не спростовують висновків про наявність підстав для продовження підозрюваній строку тримання під вартою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києвавід 07 травня 2025 року,- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3