УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 Справа №607/9628/25 Провадження №1-кс/607/2750/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000218 від 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2025 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 від 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, про арештналежного ОСОБА_4 автомобіля «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області за адресою: с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, та ключів від вказаного автомобіля, які вилучено у спец-упакування №CRI1256997.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000218 від 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено факт розтрати товарно-матеріальних цінностей службовими особами «Тернопільського казенного експериментального протезно-ортопедичного підприємства» шляхом зловживання ними службовим становищем, яке вчинено повторно.

Крім того, 30.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесеного відомості за №0000824 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, тобто за фактом легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом.

Досудовим розслідування встановлено, що ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_4 частину коштів, які одержали злочинним шляхом протягом 2018-2024 років від ПП "ТЕРНО-ТОП" та ДКП «Тернопільське казенне експериментальне протезно-ортопедичне підприємство» легалізували шляхом придбання автомобілів.

30.04.2025 постановою прокурора матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях, дані про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000218 та №0000824, об`єднано в одне провадження, якому присвоєно єдиний номер 0000218 від 24.02.2021.

У клопотанні зазначено, що 07.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.04.2025 у справі №607/8256/25 старшим слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 проведено обшук автомобіля «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в ході якого його вилучено та поміщено на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, а також ключі від вказаного автомобіля, які вилучено до спец-упакування №CRI1256997.

Прокурор у клопотанні вказує, що вказаний транспортний засіб та ключі від нього постановою слідчого визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та відповідають зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям, оскільки відносяться до речей, набутих кримінально протиправним шляхом, а також можуть підлягати конфіскації за наслідками розгляду судом даного кримінального провадження. На думку прокурора, ненакладення арешту на зазначений у клопотанні транспортний засіб та ключі від нього може призвести до їх зникнення, втрати та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому просить накласти арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні №0000218 від 24.02.2021.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримала та просила задовольнити з наведених у ньому підстав.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що автомобіль марки «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , про арешт якого ставиться питання у вказаному клопотанні, набутий нею законно, оскільки придбаний за кошти, виручені від продажу попереднього автомобіля «Infinity QX80» та отримані внаслідок здійснення законної підприємницької діяльності. Також просила врахувати, що являється особою з інвалідністю ІІ групи через захворювання опорно-рухового апарату, а тому арешт автомобіля призведе до негативних наслідків в її життєдіяльності.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт належного ОСОБА_4 автомобіля «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 та ключів від нього, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Вважає, що висновок аналітичного дослідження від 13.03.2025, складений головним державним інспектором ГУ ДПС у Тернопільській області ОСОБА_8 , не є достатнім обґрунтуванням наявності підстав для арешту вказаного автомобіля, відповідно до положень ст. 170 КПК України. Також просив врахувати, що арешт належного ОСОБА_4 автомобіля призведе до негативних наслідків у її повсякденному житті, оскільки вона має захворювання опорно-рухового апарату та є особою з інвалідністю ІІ групи.

Заслухавши думку прокурора, заперечення власника майна та її представника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000218 від 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.04.2025 у справі №607/8256/25 стороні обвинувачення надано дозвіл на обшук в салоні автомобіля марки «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою відшукання та вилучення документів, комп`ютерної техніки та банківських карток.

Згідно з долученим до клопотання протоколом обшуку від 07.05.2025, на підставі вказаної ухвали слідчого судді 07.05.2025 слідчим проведено обшук в салоні автомобіля марки «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , за наслідками проведення якого зазначених в ухвалі речей і документів виявлено не було, проте вилучено вказаний транспортний засіб та ключі від нього.

Згідно з постановою старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 07.05.2025 транспортний засіб марки «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 та ключі від вказаного автомобіля визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000218 від 24.02.2021.

Згідно з долученою до матеріалів клопотання копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки «BMW», моделі «X7», державний номерний знак НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_4 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В обґрунтування наявності правових підстав для арешту транспортного засобу «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 та ключів від вказаного автомобіля, прокурор вказала на відповідність цього майна критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, посилаючись на висновок аналітичного дослідження №12/19-00-08-11/ від 13.03.2025 про результати дослідження фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_4 щодо наявності ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом за період з 01.01.2018 по 31.12.2024, складений головним державним інспектором сектору запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ ДПС у Тернопільській області ОСОБА_8 , згідно з яким частину коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_4 ймовірно легалізувала шляхом придбання, зокрема, легкового автомобіля марки «BMW» моделі «X7», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Як видно, інших доказів на підтвердження зазначених у клопотанні обставин прокурором до клопотання не долучено та в судовому засіданні не надано.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що долучені до клопотання документи є недостатніми для висновку про відповідність автомобіля марки «BMW X7», державний номерний знак НОМЕР_1 , критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме його можливого набуття ОСОБА_4 кримінально протиправним шляхом.

Крім того, згідно з вимогами п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що арешт належного ОСОБА_4 автомобіля, яка є інвалідом ІІ групи у зв`язку із захворювання опорно-рухового апарату, може призвести до негативних наслідків у її повсякденному житті.

Відтак, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором не доведено, що автомобіль марки «БМВ» моделі «X7», державний номерний знак НОМЕР_1 відноситься до майна, яке набуто кримінально протиправним шляхом, а відтак має доказове значення для кримінального провадження №0000218 від 24.02.2021 та його арешт є необхідним для подальшого забезпечення цього кримінального провадження та досягнення мети його розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Отже, за наслідками розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав вважати, що арешт майна, а саме автомобіля марки «БМВ» моделі «X7», державний номерний знак НОМЕР_1 та ключів від вказаного транспортного засобу, в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки доводи, наведені прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не відповідають критеріям розумності та співмірності застосування арешту майна, що свідчить про недотримання прокурором вимог встановлених КПК України щодо необхідності такого арешту, передбачених ст. 170 КПК України підстав та мети накладення арешту, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України є підставою для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 22, 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000218 від 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України, про арешт належного ОСОБА_4 автомобіля «БМВ Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області за адресою: с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, та ключів від вказаного автомобіля, які вилучено у спец-упакування №CRI1256997 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1