Справа № 185/5901/25
Провадження № 1-кп/185/1157/25
У Х В А Л А

05 червня 2025 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши під час запровадженого воєнного стану в Україні у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, обвинувальний акт з додатками, складений у кримінальному провадженні № 0000052 від 09 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт з додатками складений у кримінальному провадженні № 0000052 від 09 січня 2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час проведення підготовчого судового засідання підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст.314 КПК України судом не встановлено.

Увідповідності до ч.3 ст.315 КПК України, у підготовчому судовому засіданні прокурор, з наведенням відповідних мотивів, клопоче про необхідність вирішення питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 діб, обґрунтовуючи його тим, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу не змінилися і не відпали.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, захисник підтримав думку свого підзахисного, зазначивши, що ризики зазначені прокурором не підтвердженні, а тому просив обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, проаналізувавши та співставляючи зазначені питання між собою та у сукупності з позицією сторін кримінального провадження, змістом обвинувального акту, а також вимогами КК та КПК України, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, має постійне місця проживання, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та замісній підтримувальній терапії (як наркозалежна особа), є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням, працює водієм у ПП «Зінченко», має на утримання неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не одружений.

Даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , у суду не має.

Також, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні низки тяжких злочинів. У разі доведеності вини обвинуваченого за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна.

24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, у тому числі й за межами держави.

Суд ураховує запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні, як обставину, яка суттєво збільшує ризик переховування обвинуваченого від суду, оскільки на частині території України ведуться бойові дії а частина території України є тимчасово окупованою.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи сукупність наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно останнього запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто, з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 , у випадку зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, з огляду на тяжкість інкримінованого, процесуальні наслідки зазначеного в контексті покарання, що загрожують даній особі у разі визнання винуватою, може перешкоджати судовому провадженню, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Також суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на свідків, які безпосередньо перед судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази в вигідному для нього аспекті є реальним.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно останнього запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Вирішуючи питання продовження дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд зважає на те, що зазначений прокурорами ризик про переховування від суду продовжує існувати, бо під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя, вчинити інше кримінальне правопорушення. В зв`язку з наведеним, суд зазначає, що тяжкість злочину не є єдиною підставою продовження строку тримання під вартою, а тому з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, думки прокурора, а також, вбачаючи ризики, викладені в ст.177 КПК України, та з урахуванням вимог ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 , тримання під вартою до 60 календарних днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи тяжкість правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником обвинуваченого, проте в даному конкретному випадку приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 196, 197, 314, 315, 316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, на 10 червня 2025 року, о 15.00 год., в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Судовий розгляд кримінального провадження провести у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, за участю прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , та свідків кримінального правопорушення.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 03 серпня 2025 року.

Розмір застави визначити у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на визначений час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала, в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1