Провадження 1-кп/991/50/25
У Х В А Л А

29 серпня 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2023 року за № 0000803, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження

Згідно з ухвалою Верховного суду від 17.03.2025 (провадження № 51-964впс25) кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, передано на розгляд до Вищого антикорупційного суду.

17 квітня 2025 року матеріали означеного кримінального провадження надійшли до Вищого антикорупційного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2025 для розгляду кримінального провадження визначено суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 21.04.2025 призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засідання 02.05.2025 обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Ухвалою від 02.05.2025 задоволено клопотання обвинуваченого про здійснення кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення складу колегії суддів від 02.05.2025 для розгляду кримінального провадження визначено колегію суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_7 подав скаргу на рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000803 від 18.09.2023, які полягали у здійсненні досудового розслідування з порушенням правил підслідності.

У межах цієї ж скарги захисник порушив питання про повернення обвинувального акта прокурору.

2. Обґрунтування клопотання

Захисник зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося із порушенням правил підслідності. Тому обвинувальний акт складено неуповноваженим слідчим та підписаний і затверджений неуповноваженим прокурором.

Так відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.07.2023 за № 0000585.

З огляду на суб`єкт вчинення злочину, розмір предмета злочину кримінальне провадження відповідало умовам визначеним у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України. Досудове розслідування таких кримінальних правопорушень має здійснюватися детективами Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з фактичними обставинами, встановленими органом досудового розслідування на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_6 у період з 17.01.2022, перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , організував набуття, володіння, використання та розпорядження транспортними засобами та нерухомим майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, на загальну суму 150 000 000 гривень шляхом здійснення фінансових операцій, вчинення правочинів з таким майном, переміщення, зміни форми (перетворення) такого майна, а також організував вчинення дій, спрямованих на приховування такого майна, права на таке майно та джерел його походження, достеменно знаючи, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю одержано злочинним шляхом, вчинене організованою групою.

Тобто вже на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчому Державного бюро розслідувань було відомо, що кримінальне провадження підслідне Національному антикорупційному бюро України.

Але всупереч цьому слідчий направив до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону повідомлення про початок досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000585 та одночасно порушив перед прокурором питання про об`єднання цього кримінального провадження із кримінальним провадженням № 0000003 від 26.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 4 ст. 409, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Зі свого боку прокурор постановою від 11.07.2023 об`єднав кримінальні провадження № 0000585 та № 0000003.

Рішення про об`єднання мотивував тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого статтею 209 КК України має здійснюватися слідчим того органу, який розпочав досудове розслідування або до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, що передував легалізації (відмиванню) майна, одержаного злочинним шляхом.

Проте прокурор не врахував, що це правило не стосується кримінальних правопорушень, які підслідні Національному антикорупційному бюро України.

Згодом на підставі постанови прокурора від 18.09.2023 матеріали за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, виділено в окреме провадження за № 0000803. Досудове розслідування доручено слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань.

Таке рішення прокурора суперечило вимогам абз. 3 ч. 5 ст. 36 КПК України щодо заборони прокурору доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України іншому органу досудового розслідування.

28.05.2024 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000803 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Оскільки досудове розслідування здійснювалося із порушенням правил підслідності, ОСОБА_6 не набув процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Захисник вважає, що сукупність наведених обставин є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

3. Позиції учасників судового провадження

Захисник ОСОБА_7 підтримав вимоги про повернення обвинувального акта із підстав, що у наведені у скарзі.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти задоволення вимоги захисника про повернення обвинувального акта. Зазначив, що перевірка обставин, які, за твердження захисника, є підставою для повернення обвинувального акта, вимагає дослідження доказів, зібраних у кримінальному провадженні. На цій стадії суд не уповноважений досліджувати та оцінювати докази у кримінальному провадженні. Оскільки інших підстав для повернення обвинувального акта захисник не наводить, то за таких умов відсутні підстави для задоволення його вимог.

4. Оцінка та мотиви суду

Вимоги до обвинувального акта визначені у ст. 291 КПК України.

За змістом цієї статті обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7- 1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8- 1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив (ч. 3 ст. 291 КПК України).

До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. (ч. 4 ст. 291 КПК України).

Статтею 314 КПК України передбачено право суду повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/8135/15-к).

Підставою для повернення обвинувального акта має бути невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті, тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. При цьому повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджатимуть повноцінному судовому розгляду.

Дослідивши зміст обвинувального акта, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його повернення, зокрема з підстав, наведених захисником ОСОБА_7 .

Недоліків, які б перешкоджали призначенню судового розгляду на підставі цього обвинувального акта, суд не виявив.

Суд вважає, що обвинувальний акт відповідає формальним вимогам статті 291 КПК України, містить усі необхідні додатки, під час його вручення сторона обвинувачення дотрималася вимог КПК України.

Обвинувальний акт підписано слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , а також прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 .

Із змісту обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_8 був старшим слідчої групи, яка здійснювала досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000803, а ОСОБА_9 - старшим групи прокурорів, що здійснювала нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень (п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно з п. 1.1. Положення про Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.05.2023 № 144 Спеціалізована прокуратура у сфері оборони (на правах Департаменту) Офісу Генерального прокурора (далі - Спеціалізована прокуратура) є самостійним структурним підрозділом Офісу Генерального прокурора, підпорядкованим першому заступнику або заступнику Генерального прокурора згідно з розподілом обов`язків.

Прокурором органу прокуратури також є прокурор Офісу Генерального прокурора (п. 7 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру».

Наведене дає підстави на цьому етапі стверджувати, що обвинувальний акт підписано та затверджено особами, визначеними у ч. 3 ст. 291 КПК України.

Натомість аргументи, наведені захисником, вимагають дослідження та аналізу комплексу прийнятих процесуальних рішень та документів, які стали підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, обставин, пов`язаних із визначенням підслідності.

Враховуючи специфіку та цілі підготовчого провадження, зокрема відсутність можливостей дослідження доказів та оцінки їх з точки зору належності, допустимості та достатності, оцінки законності рішень та дій органу досудового розслідування, прокурора, то у такому разі дотримання правової процедури може бути предметом перевірки та оцінки під час судового розгляду та під час прийняття процесуального рішення за наслідками такого розгляду.

Крім того, наявних у суду на цій стадії матеріалів недостатньо для оцінки тверджень захисника щодо проведення досудового розслідування з порушенням правил підслідності. Процесуальні рішення, на які посилається захисник, відсутні у матеріалах кримінального провадження.

За викладених обставин належить відмовити у задоволенні вимог захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 314, 376, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2023 року за № 0000803, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3