Справа № 570/805/25
номер провадження 1-кп/570/191/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представник потерпілої особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000845 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велюн Дубровицького району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з професійно технічною освітою, офіційно працевлаштованого водієм АТ Українська залізниця", не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , не пізніше кінця 2023 року, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, з метою її самовільного використання у власних цілях, в порушення положень ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону, нехтуючи вимогами ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якою громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі - продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ст. 125 Земельного кодексу України, згідно з якою право власності на земельну ділянку, або її оренди, право державної реєстрації цих прав виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності, право постійного користування, або оренди земельною ділянкою, та його державної реєстрації, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, ст. 34, 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», самовільно захопив земельну ділянку (частину земельної ділянки) площею 0,0291 га, з кадастровим номером :01:026:0001, що розташована в межах с. Шпанів Рівненського району Рівненської області, перебуває у власності Рівненської обласної державної адміністрації, та яку на праві постійного користування передано для ПАТ «Українська Залізниця» код ЄРДПОУ 40075815 із цільовим призначенням земель для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту на якій, не маючи жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, залучивши до робіт сторонніх осіб, які не були обізнані про відсутність належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та її державної реєстрації, а також відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно побудував капітальну споруду, а саме нежитлове приміщення (гараж) площею 32 м2, який являється нерухомим майном.

Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України визнав повністю та дав в суді детальні показання стосовно вчинення ним кримінального правопорушення, вказав, що дійсно він самовільно захопив земельну ділянку (частину земельної ділянки) площею 0,0291 га, що розташована в межах с. Шпанів Рівненського району Рівненської області із цільовим призначенням земель для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту на якій, не маючи жодних дозвільних документів на початок виконання будівельних робіт, залучивши до робіт сторонніх осіб, які не були обізнані про відсутність належного оформлення права власності, права користування чи оренди на землю та її державної реєстрації, а також відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, самовільно побудував гараж площею 32 м2.

Представник потерпілої особи в судовому засіданні вказала, що претензії до обвинуваченого не має, шкода їм відшкодована.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання, в якому просить розглянути кримінальну справу та не досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, оскільки підсудний вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнає повністю.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що сторони у справі правильно розуміють зазначені обставини, сумнівів у добровільності їх позиції нема, останнім роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права на оскарження обставин, що не будуть досліджуватись, в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, суд вважає що його вина у інкримінованому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 197-1 КК України, як самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці.

До обставин, що пом`якшують покарання підсудного слід віднести те, що він у вчиненому щиро розкаявся та сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При обранні виду та визначенні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином.

При призначенні покарання судом враховується особа обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, добровільно сплатив шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого слід призначити покарання у виді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 349, 373, 374, ч.15 ст. 615 КПК України , суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України та призначити покарання виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1