Справа № 158/2556/25
Провадження № 1-в/0158/59/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці подання начальника Луцького РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік, для відбування призначеного покарання, -

В С Т А Н О В И В

До Ківерцівського районного суду Волинської області надійшло подання начальника Луцького РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_4 для відбування призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2024 року.

У поданні зазначають, що за час перебування на обліку у Луцького РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, 20.09.2024 року ОСОБА_4 засуджено вироком Ківерцівського районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., який останнім сплачено 16.10.2024 року в повному обсязі.

У зв`язку, з тим що ОСОБА_4 під час іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбуття призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2024 року покарання.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Начальник Луцького РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності; подання підтримує та просить його задовольнити.

Відповідно п. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали подання та особової справи № 19/2024, суд приходить до наступного висновку.

В силу п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2024 року, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та із застосуванням положень ст. 75, 76 КК України, призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Як встановлено з матеріалів справи, іспитовий строк, визначений ОСОБА_4 закінчився 28.02.2025 року.

Частиною 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Натомість згідно з ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів справи вбачається, що протягом іспитового строку рішення про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання судом не приймалось.

Частина 4 ст. 75 КК України визначає мінімальний та максимальний іспитовий строк, який може бути визначений судом при ухваленні вироку.

Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

З вказаного слідує, що законом прямо визначено, що рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване виключно до закінчення іспитового строку.

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України та ст. 165 КВК України заходи щодо контролю за звільненим з випробуванням засудженим можуть здійснюватись виключно до закінчення чітко визначеного судом іспитового строку.

Як вбачається з ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України.

З наявної в матеріалах справи вимоги УІАП ГУНП України у Волинській області від 16.12.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.09.2024 року засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн.

Таким чином, станом на 16.12.2024 року Луцькому РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» було відомо про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення в період іспитового строку, проте до закінчення іспитового строку, орган пробації із поданням про направлення звільненого ОСОБА_4 від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком не звертався.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про призначення ОСОБА_4 покарання за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.09.2024 року, із застосуванням положень ст. ст. 71, 72 КК України.

Отже, цілком очевидно, що направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком, після спливу іспитового строку за відсутності відповідних рішень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи її засудження із застосуванням ст. ст. 71, 72 КК України за своєю суттю суперечитиме принципу правової визначеності долі засудженого та його статусу по спливу іспитового строку без будь-яких рішень щодо наслідків спливу такого строку.

Разом з цим, ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.05.2025 року, яка набрала законної сили, у задоволенні подання начальника Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2024 року відмовлено з аналогічних підстав.

Таким чином, враховуючи, що встановлений судом іспитовий строк закінчився, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні подання про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 слід відмовити.

Суд зазначає, що особа за спливом встановленого Законом часу, не зобов`язана виконувати рішення з вини, коли державні органи допускають порушення контролю строків виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

У задоволенні подання начальника Луцького РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 28.02.2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1