Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1069/25
Провадження № 1-кс/499/40/25
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2025 року селище Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в інтересах яких діє представник ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

До Іванівського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, в якій представник скаржника просить зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 (Іванівка) Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №1500-0805-5/134213 від 06.08.2025 (стосовно ОСОБА_3 ) про кримінальне правопорушення та встановлення особи/осіб, що вчинила/вчинили кримінальне правопорушення та вчинити передбачені ст. 214 КПК України процесуальні дії.

В обґрунтування скарги зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу поліції № 2 Березівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області засобами поштового зв`язку направлено заяву №1500-0805-5/134213 від 06.08.2025 про кримінальне правопорушення та встановлення особи (осіб), що вчинила кримінальне правопорушення.

Відділ поліції № 2 Березівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області листом-відповіддю від 28.08.2025 № повідомлено, що матеріали справи були зареєстровані 13.08.2025 в ЄО №3157 та направлені по територіальності до ВП №1 (Іванівка) Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (Одеська область, Березівський район, с-ще Іванівка, вул. Центральна, буд. 81, 67200).

Тобто, жодних дій, спрямованих на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вчинено, Головному управлінню не надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Перевіривши дану скаргу, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 303 ч. 1 п. 1 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ст. 304 ч. 2 п. 2 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

За допомогою правил про підсудність забезпечується рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК).

Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Для випадків неврегульованості певних питань у ч. 6 ст. 9 КПК передбачено правило, згідно з яким у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Зі змісту положень глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ст. 9 ч. 6 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 223-558/0/4-13 від 05.04.2013.)

Верховний Суд, з огляду на норму ст. 38 КПК України в ухвалі від 17.05.2021 року по справі №308/5497/21 (провадження №51-2376 впс 21) зазначив, що чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб слідчих цих органів досудового розслідування, а відповідні державні установи слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

З урахуванням наведеного територіальна підсудність повинна визначатись за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за N 1-1640/0/4-13 від 15.10.2013).

Зазначені висновки викладено і в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 04.06.2010., відповідно до якого, місцем розташування органу або роботи посадової особи слід вважати юридичну адресу такого органу.

Аналогічна за своїм змістом позиція міститься і у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Щодо окремих питань здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю в кримінальному провадженні" (вих. N 223-1650/0/4-16 від 16 червня 2016 року), роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч. 2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

Такий висновок узгоджується й з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 13 травня 2020 року у справі №643/7208/20 (№ 51-2272впс20), відповідно до якої територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ, уповноважений на внесення до ЄРДР відомостей про скоєне кримінальне правопорушення.

Правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ГУ Пенсійного фонду в Одеській області звернулись до відділу поліції № 2 Березівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул. Грушевського, буд. 142, смт Ширяєве, Одеська область, 66302) засобами поштового зв`язку з заявою №1500-0805-5/134213 від 06.08.2025 про кримінальне правопорушення та встановлення особи (осіб), що вчинила кримінальне правопорушення.

Відповідно до листа відділення поліції № 2 Березівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області № від 28.08.2025, матеріали справи були зареєстровані 13.08.2025 в ЄО №3157 та направлені по територіальності до ВП №1 (Іванівка) Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (Одеська область, Березівський район, с-ще Іванівка, вул. Центральна, буд. 81, 67200).

У зв`язку з вищенаведеними обставинами скаржник вважає, що були порушені його права, що відобразилось у невнесенні відомості до ЄРДР, саме відділенням поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, а тому просить зобов`язати їх вчинити певні дії.

Однак суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які письмові матеріали, які б підтверджували отримання відділенням поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області заяви ГУ Пенсійного фонду Одеській області №1500-0805-5/134213 від 06.08.2025 про кримінальне правопорушення та встановлення особи (осіб), що вчинила кримінальне правопорушення.

Натомість, з доданих до скарги документів вбачається, що скаржник звертався виключно до відділення поліції № 2 Березівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, які, в свою чергу, не внесли відомості до ЄРДР. Жодних документів до відділення поліції №1 Березівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області з метою підтвердження отримання заяви скаржником подано не було, а сам по собі лист відділення поліції № 2 Березівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області № від 28.08.2025 року не свідчить про отримання іншим органом досудового розслідування описаної заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

З вищенаведеного вбачається, що скаржник подав скаргу без дотримання правил підсудності, оскільки орган досудового розслідування відділення поліції № 2 Березівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, розташований в с-щі Ширяєве Березівського району Одеської області, а тому скарга повинна бути подана та розглянута слідчим суддею у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто слідчим суддею Ширяївського районного суду Одеської області.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 409 КПК України та п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності являється істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення апеляційною інстанцією.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції, ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді.

За приписами ч. ч. 3, 7 ст. 304 КПК України копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, а їх повернення не позбавляє особу права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 218, 303-308, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в інтересах яких діє представник ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР повернути скаржникові, оскільки така не підсудна Іванівському районному суду Одеської області.

Ухвалу слідчого судді про повернення скарги може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_4