Справа № 372/786/25
Провадження № 1-кп-184/25
В И Р О К

іменем України

12 травня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002035 від 11 жовтня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жидачів Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 12 червня 2024 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на підставі ст.ст. 20, 93, 94 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, у період 15 червня 2024 року по

19 грудня 2024 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_6 , яка є особою похилого віку, домашнє насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні її честі і гідності, що призвело

до психологічних страждань ОСОБА_6 за наступних обставин:

Так, 15 червня 2024 року близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою проживання, вчинив відносно матері ОСОБА_6 насильство в сім?ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її бік нецензурної лайки та брутальних слів, погроз фізичною розправою, чим завдав шкоди психологічному здоров?ю останньої та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 15 червня 2024 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання, вчинив відносно матері ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, а саме нецензурно висловлювався в бік останньої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, однак провадження у справі відносно ОСОБА_4 закрите у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Також, 24 липня 2024 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою проживання, вчинив відносно матері ОСОБА_6 насильство в сім?ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, брутальних слів, виганяв з квартири та кидався в бійку, чим завдав шкоди психологічному здоров?ю останньої та у подальшому притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних дій за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї матері ОСОБА_7 , діючи систематично, умисно, вчинив відносно останньої психологічне насильство, за наступних обставин.

Так, 11 жовтня 2024 року, близько 06 години 00 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення систематичного психологічного насильства, почав висловлюватися грубою нецензурною лайкою відносно своєї матері ОСОБА_6 , виштовхувати її з кімнати кухні, тим самим принизив її честь та гідність, що полягало в принизливих словах, залякуванні та нездатності потерпілої захистити себе від психологічного насильства.

Крім того, 17 листопада 2024 року, близько 21 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на грунті довготривалої особистої неприязні, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй систематичного психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність ОСОБА_6 , чим вчинив систематичне психологічне насильство над останньою.

Разом з тим, 09 грудня 2024 року, близько 12 години 30 хвилин, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем проживання, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення систематичного психологічного насильства, почав висловлюватися грубою нецензурною лайкою відносно своєї матері ОСОБА_6 та погрожувати останній фізичною розправою, тим самим принизив її честь та гідність, що полягало в принизливих словах, залякуванні та нездатності потерпілої захистити себе від психологічного насильства.

Крім того, 19 грудня 2024 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на ґрунті довготривалої особистої неприязні, вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй систематичного психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність ОСОБА_6 та погрозах фізичної розправою, чим вчинив систематичне психологічне насильство над останньою.

Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (дій ОСОБА_4 ), у ОСОБА_6 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров?я та безпеку, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниженням якості поточного життя.

Дії ОСОБА_4 призводять до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 .

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину не визнав та відмовився давати покази на підставі ст. 63 Конституції України.

Потерпіла в судовому засіданні показала, що обвинувачений є її сином. Він зловживає алкогольними напоями, з дитинства страждає на захворювання головного мозку, що, зі слів заявниці, призводить до систематичного (23 рази на місяць) вчинення фізичного насильства щодо неї. У стані алкогольного сп`яніння, а також у тверезому стані поводиться агресивно: кричить, розбиває посуд, висловлює образи, штовхає її, виганяє з кухні. Щодня перебуває у стані сп`яніння. Заявниця перебуває у постійному нервовому напруженні, змушена вживати заспокійливі засоби. Молодший син намагається її захищати. Вона неодноразово ініціювала його (старшого сина) направлення на лікування. У зв`язку з вищевикладеним просить застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців з обов`язковою ізоляцією від суспільства.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що проживає у квартирі поверхом нижче (на 4-му поверсі) та є сусідкою обвинуваченого та потерпілої. За її словами, конфлікти у родині обвинуваченого тривають вже кілька років. Протягом останнього часу вона неодноразово чула гучні сварки та крики, які лунали переважно у вечірній час. Також свідок зазначила, що чула звуки, схожі на падіння меблів. До квартири не заходила, однак через надмірний шум декілька разів викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що його брат зловживає алкогольними напоями, щоденно перебуває у стані сп`яніння, поводиться неадекватно, влаштовує конфлікти, під час яких буянить, б`ється, розкидає посуд, висловлює образи, а також іноді застосовує фізичне насильство як щодо нього, так і щодо матері. За його словами, брат є інвалідом з дитинства, отримує пенсію, а також здійснює неофіційну підробіток. Раніше був засуджений за вбивство та відбував покарання строком близько 78 років. Зазначив, що за останні пів-року конфлікти та насильство в родині мають місце фактично щодня, у зв`язку з чим неодноразово викликали поліцію як мати, так і сусіди. При цьому додав, що брат не виганяв матір із квартири та частково ділився з нею пенсією, хоча її розмір є незначним. Також зауважив, що брат має підвищену потребу в їжі - харчується 56 разів на день.

Свідок ОСОБА_10 , суду показала, що є сусідкою обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_6 . За її словами, обвинувачений є особою неадекватною, через, що вона постійно відчуває занепокоєння за безпеку своїх дітей - 14-річного сина та 16-річної доньки. У зв`язку з цим неодноразово викликала поліцію. Свідок охарактеризувала матір обвинуваченого як спокійну, працьовиту жінку, яка не зловживає спиртними напоями. Натомість, за її спостереженнями, обвинувачений постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Часто чує плач жінки з квартири, знає, що брат обвинуваченого ОСОБА_11 захищає матір, і бачила, як той приходив додому з тілесними ушкодженнями та у крові. Потерпіла скаржилася їй на втому та виснаження. Зокрема, 09 грудня 2024 року її донька викликала поліцію через гучні крики та сильну сварку, яка, зі слів дитини, супроводжувалась бійкою. Особисто бійок свідок не бачила.

Свідок ОСОБА_12 , суду показав, що проживає поряд із квартирою обвинуваченого та неодноразово чув у нічний час шум, стукіт, гучні розмови на підвищених тонах. З його слів, у квартирі обвинуваченого постійно щось падало, конфлікти та сварки виникали приблизно двічі на тиждень. У зв`язку з цим він неодноразово викликав поліцію. Водночас зазначив, що особисто не бачив, щоб обвинувачений застосовував фізичне насильство до когось. За останні два місяці, зі слів свідка, ситуація стала спокійнішою, стороннього шуму майже не чути.

Винність ОСОБА_4 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в процесі судового розгляду, та зібраними під час досудового розслідування та під час судового слідства, а саме:

- витягом з ЄРДР, згідно якого 11.10.2024 року до ЄРДР внесено відомості за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо систематичного скоєння стосовно неї її рідним сином - ОСОБА_4 - психологічного насильства;

- рапортом помічника чергового Обухівського РУП від 11.10.2024 року про надходження до управління поліції повідомлення від ОСОБА_6 про вчинення психологічного насильства з боку сина - ОСОБА_13 ;

- заявою ОСОБА_6 від 11.10.2024 року про скоєння ОСОБА_14 домашнього насильства:

-постановами Обухівського районного суду від 30.09.2024 року, 13.09.2024 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП;

-рапортом помічника чергового Обухівського РУП від 18.11.2024 року про надходження до управління поліції повідомлення від ОСОБА_6 про вчинення психологічного насильства з боку сина - ОСОБА_4 ;

??-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 17.11.2025 року про скоєння ОСОБА_4 домашнього насильства;

??-рапортом помічника чергового Обухівського РУП від 09.12.2024 року про надходження до управління поліції повідомлення від ОСОБА_6 про вчинення психологічного насильства з боку сина - ОСОБА_4 ;

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 09.12.2024 року про скоєння ОСОБА_4 домашнього насильства;

??-формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_6 від 09.12.2024;

??-рапортом помічника чергового Обухівського РУП від 19.12.2024 про надходження до управління поліції повідомлення від ОСОБА_6 про вчинення психологічного насильства з боку сина - ОСОБА_4 ;

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 19.12.2024 про скоєння ОСОБА_4 домашнього насильства;

??-матеріалами, які характеризують особу потерпілої ОСОБА_6 - копію пенсійного посвідчення, довідки Обухівської БЛІЛ, згідно яких на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, побутову характеристикою, згідно якої характеризується позитивно;

??-висновоком судово-психіатричної експертизи № 1593 від 14.11.2024, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 могла правильно сприймати обставини вчинення відносно неї злочину та надавати відповідні покази. Внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (дій ОСОБА_4 ), у потерпілої ОСОБА_15 зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, погіршеним настроєм, страхом за здоров?я та безпеку, що призводять до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя. Дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 призводять до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

-матеріалами, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 - довідкою лікаря-психіатра, згідно якої ОСОБА_4 , перебуває на обліку з 1999 року з діагнозом «наслідки раннього органічного враження головного мозку з інтелектуально-мнестичним зниженням та емоційно-вольовою нестійкістю», довідкою лікаря-нарколога, побутову характеристику, згідно якої ОСОБА_4 характеризується негативно, відомості щодо судимостей, вироками Обухівського районного суду Київської області від 23.09.2003 року, 12.06.2024 року, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04.12.1997 року, вироком Баглейського районного суду Дніпродзержинська Дніпропетровської області 2006 року, копією посвідчення особи з інвалідністю та копією паспорта ОСОБА_16 ;

??-ухвалою Обухівського районного суду від 06.01.2025 року про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання;

-висновком судово-психіатричного експерта № 26 від 24.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на органічний розлад особистості внаслідок органічного ураження головного мозку (перенесений менінгіт) з когнітивними порушеннями. Під час скоєння інкримінованих дій ОСОБА_13 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_13 страждає на органічний розлад особистості внаслідок органічного ураження головного мозку (перенесений менінгіт) з когнітивними порушеннями. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд приймає до уваги приписи ч.1 ст. 94 КПК України, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При наданні оцінки показанням потерпілої, свідків суд вважає їх послідовними, взаємоузгодженими і правдивими, тому покладає їх в основу вироку.

Відсутність критичного відношення обвинуваченого до скоєного суд оцінює при оцінці особи винуватого, ступеню його суспільної небезпеки, а також в аспекті схильності до повторного вчинення домашнього насильства та необхідності вжиття заходів для уникнення ризиків і небезпеки для жертви домашнього насильства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оцінивши сукупність зібраних доказів суд вважає, що з огляду на принцип диспозитивності та змагальності стороною обвинувачення достатньо переконливо доведено достовірність викладених у обвинувальному акті тверджень про винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII) під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Водночас у п. «b» ст. 3 Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (далі - Стамбульська конвенція), яка ратифікована Україною, визначає домашнє насильство як всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні.

Як наголошується у Стамбульській конвенції (ст. 2), її положення застосовуються до всіх форм насильства щодо жінок, у тому числі до домашнього насильства, яке зачіпає жінок непропорційно.

Відповідно до ст. 126-1 КК України домашнє насильство - це умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Діяння, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином (ч. 4 ст. 12 КК України).

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються у умисному систематичному насильстві у формах фізичного, психологічного або економічного насильства. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних наслідків.

Психологічне насильство передбачає насильство над емоціями жертви і включає словесні та невербальні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, а також контроль у репродуктивній сфері (ст. 1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Основним об`єктом злочину є здоров`я і нормальний психологічний стан особи. Додатковим факультативним об`єктом можуть виступати воля, честь і гідність особи, її психічна недоторканність. Оскільки мова йдеться виключно про «про домашнє насильство» то потерпілими можуть бути один з подружжя чи колишнього подружжя або інша особа, з якою винний перебуває або перебував у сімейних або близьких відносинах.

Наслідки, визначені ст. 126-1 КК України, можуть виражатися у фізичних або психологічних стражданнях (змістом яких є біль, муки, тривога, переживання), розладах здоров`я, втраті працездатності, емоційній залежності або погіршенні якості життя потерпілої особи.

Закінченим злочин вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, в результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

Систематичність означає постійну повторюваність тотожних чи схожих дій (чи бездіяльності), кожна з яких сама по собі може створювати враження незначної, але в сукупності вони впливають на потерпілу особу надзвичайно негативно, і інтенсивність цього впливу може залежати як від ступеню агресивності кожного окремого діяння, так і від їхньої кількості.

Зміст кількісного критерію систематичності як ознаки домашнього насильства, ст. 126-1 КК України передбачає вчинення особою три і більше рази діяння, при цьому в цю сукупність може входити і попереднє притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає повністю доведеними викладені у обвинуваченні відомості про обставини систематичного домашнього насильства та наявність в діяннях обвинуваченого складу інкримінованого злочину.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно ст. 66 КК України, пом?якшують покарання ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням не встановлено.

Обставини, які відповідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення повторно, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, має постійне місце проживання, не має офіційного місця роботи та джерела доходів, враховуючи думку потерпілої, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно довідки Обухівської БЛІЛ від 06.03.2025 року, ОСОБА_4 , звертався за допомогою до лікаря нарколога та перебуває на обліку у лікаря психіатра. Має психічне захворювання, внаслідок чого має 2 групу інвалідності.

Згідно досудової доповіді складеної Обухівському РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Київській області беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення та високу ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 , на думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 26 від 24.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_4 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав на органічний розлад особистості внаслідок органічного ураження головного мозку (перенесений менінгіт) з когнітивними порушеннями. Під час скоєння інкримінованих дій ОСОБА_13 не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_13 страждає на органічний розлад особистості внаслідок органічного ураження головного мозку (перенесений менінгіт) з когнітивними порушеннями. За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Отже ОСОБА_4 підпадає під дію ст. 20 КК України (обмежено осудний) та потребує амбулаторної психіатричної допомоги.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.

На підставі викладеного, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, суд вважає за можливе застосувати покарання до обвинуваченого та враховуючи його обмежену осудність застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 71, 126-1, 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 12.06.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту на виконання вироку суду.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи у вигляді:

- заборони перебувати в місці спільного проживання з матір`ю ОСОБА_6 , яка постраждала від домашнього насильства, а саме - в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборони наближатися на відстань 50 метрів до місця, де може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку із роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин потерпіла ОСОБА_6 ;

- заборони листування, телефонних переговорів з потерпілою ОСОБА_6 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

На підставі ст. ст. 20, 93, 94 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання.

Речові докази у справі по справі відсутні.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1