Номер провадження: 11-кп/813/1664/25
Справа № 496/5088/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про допит свідків та експерта в межах апеляційного провадження на вирок Роздільнянського районного суду Одеської обл. від 12.03.2025 у к/п №0000077 від 27.08.2020, яким ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_11 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, заподіяної злочином, - задоволено частково.

Не погодившись із зазначеним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник ОСОБА_12 та законний представник потерпілого ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.

Окрім того, в апеляційних скаргах сторона захисту просить допитати свідків, які були допитані в порядку ст. 225 КПК України у Біляївському районному суді Одеської обл. до повідомлення йому про підозру, які не були допитані у судовому засіданні та допитати експертів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 , та його захисник ОСОБА_8 підтримали клопотання у повному обсязі, натомість прокурор, представник та законний представник потерпілого заперечували проти його задоволення та зауважували, що клопотання подане стороною захисту виключно з метою затягування апеляційного розгляду провадження.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення.

На переконання колегії суддів, безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожен доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншим доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом 1-ої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні суду 1-ої інстанції відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України.

З оскаржуваного вироку вбачається, що показання неповнолітніх свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були відтворені у суді 1-ої інстанції в порядку ст. 225 КПК України та був досліджений висновок комісійної судово-медичної експертизи № 232 від 21.10.2021.

Водночас, сторона захисту не конкретизувала яких саме свідків необхідно допитати під час апеляційного провадження та не надала їх анкетних даних.

Той факт, що зазначені неповнолітні свідки були допитані слідчим суддею до оголошення про підозру ОСОБА_7 на переконання апеляційного суду не свідчить про порушення його визначених ст. 42 КПК України.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні досудового розслідування чи суду.

Згідно із ч. 1 ст.101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи

Відповідно до ч. 1 ст. 356 КПК України, за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Водночас, висновок комісійної експертизи складений з дотриманням вимог, встановлених Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998 № 53/5 та інших нормативних актів, експерти попереджені про кримінальну відповідальність відповідно до вимог закону, матеріали справи не містять даних з приводу недостатність наданих експертам матеріалів для проведення досліджень.

Жодних даних, які б свідчили про необґрунтованість або неповноту висновку №232 від 21.10.2021, або таких, які б викликали сумніви в його повноті або суперечності з іншим матеріалам справи стороною захисту не наведено, тому клопотання сторони захисту щодо допиту експертів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 під час апеляційного розгляду провадження є необґрунтованим.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що клопотання про допит свідків та експерта обвинувачений заявив лише у січні 2025.

У цьому контексті апеляційний суд враховує процесуальну поведінку сторони захисту на протязі судового розгляду, зокрема неодноразове відкладення (близько 20 разів) судових засідань за ініціативою захисника, заявлення відводів головуючому судді та прокурору, що вочевидь свідчило про бажання сторони захисту затягнути розгляд справи, строки притягнення до відповідальності в якій спливають у серпні 2025, в результаті чого судом порушувалося питання про дисциплінарну відповідальність захисникаОСОБА_8 .

Водночас, розумність строків розгляду справи судом, відповідно до практики ЄСПЛ, означає, що розгляд справи має відбуватися в об`єктивно необхідний час, достатній для виконання процесуальних дій та прийняття рішень, без невиправданих зволікань.

При цьому, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 у справі №306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання. Законодавець чітко передбачив правила поведінки сторін у кримінальній справі на подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду, тобто учасники судового процесу мають діяти відповідно до загальних положень судового розгляду, а не зловживати своїми правами.

Водночас, апеляційний суд на підставі аналізу матеріалів судового провадження не вбачає обставин, які об`єктивно перешкоджали обвинуваченому порушити перед судом питання про допит свідків та судово-медичного експерта на протязі всього часу судового розгляду.

Відтак, апеляційний суд не вбачає жодних підстав вважати порушеними вимоги ст.ст. 10, 22 КПК України щодо створення судом 1-ої інстанції на протязі тривалого судового розгляду необхідних умов для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

У цьому контексті апеляційний суд також зауважує на тому, що у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для допиту експертів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та неповнолітніх свідків, які були допитані в порядку ст. 225 КПК України до повідомлення обвинуваченому ОСОБА_7 про підозру.

Керуючись ст.ст. 24, 242, 332, 370, 405, 419, 532 КК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 про допит під час апеляційного провадження неповнолітніх свідків, які були допитані в порядку ст. 225 КПК України у Біляївському районному суді Одеської обл. до повідомлення ОСОБА_7 про підозру та допит експертів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4