Справа № 638/7084/25
Провадження № 1-в/638/480/25
УХВАЛА

05 червня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотанням начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , відбуває покарання на виконання вироків Балаклійського районного суду Харківської області від 08.12.2023 з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 30.01.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого таНовомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської областівід 13 грудня 2023 рокуза ч. 4 ст. 185КК України у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна,

ВСТАНОВИВ

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 , про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні засуджений та начальник відділення СПС відділу «Олексіївської виправної колонії (25)» ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Вироком від 13 грудня 2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 призначено покарання до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, з покаранням, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховано відбуту частину покарання, призначеного за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року.

Вироком від 08.12.2023 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 призначено покарання до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року, призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 26.12.2023 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 30.01.2024 року вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 08.12.2023 року в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено в цій частині новий вирок: Вважати ОСОБА_5 засудженим до покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком з покаранням, призначеним за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17.08.2023 року, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 17 серпня 2023 року Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, а саме 1 епізод:

- у вересні 2022 року на суму 1 950 гривень;

Вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме 2 епізоди:

- 20 березня 2023 року на суму 610 гривень;

- 03 квітня 2023 року на суму 349 гривень 89 копійок.

Вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 184 КК України, а саме 1 епізод:

- 20 квітня 2023 року на суму 1 467 гривень.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 13 грудня 2023 року Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 проник до приміщення та викрав майно на суму 2092 гривень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 184 КК України.

Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на 2022 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2022 року - 2481 гривня, з 1 липня 2022 року 2600 гривень, з 1 грудня 2022 року 2684 гривень.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на 2023 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - 2 684 гривень.

Зазначені епізоди на день вчинення правопорушення не перевищували розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 завдав або намагався завдати матеріальну шкоду потерпілим за кожним з вказаних епізодів злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння злочинів, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність привести вищевказані вироки у відповідність до вимог вказаного Закону.

У той же час, ОСОБА_5 вважається засудженим за інші діяння, кримінальна караність яких законом не усунута, а саме за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 08.12.2023 з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 30.01.2024.

За таких обставин, клопотання є таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 - задовольнити.

Привести вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 грудня 2023 року та вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.12.2023посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 17.08.2023 у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння, а саме за вчинення кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України.

Виключити з вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 17.08.2023 посилання на приписи ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати, що відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає виконанню вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 08.12.2023 з урахуванням вироку Харківського апеляційного суду від 30.01.2024.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,призначено у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого, строк покарання обчислюється з 17.08.2023.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1