Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/651/25
Провадження № 1-кп/673/120/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю

прокурора - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 14.05.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голосків Летичівського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, утриманців немає, із задовільним станом здоров`я, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

12.04.2025 року в період часу з 11год 00хв по 15год.00хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в одній із кімнат приміщення пташника цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , де тимчасово проживав ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що на території України введений та діє воєнний стан, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9T» (M2010J19SY), з ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , серійним номером НОМЕР_3 , об`ємом вбудованої пам`яті 64Gb, об`ємом оперативної пам`яті 4 Gb, вартістю 3206грн, який був у чохлі чорного кольору, вартістю 200грн, з SIM-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 150 грн із номером , на рахунку якого коштів не було, чим завдав останньому матеріальної шкоди в загальному розмірі 3556,00 грн.

В суді обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав. Показав, як 12.04.2025 року перебуваючи у приміщенні, що знаходиться на околиці м. Деражня Хмельницької області, де деякий час тимчасово проживав спільно із ОСОБА_6 , скориставшись тим, що останній заснув, заволодів його мобільним телефоном марки «Xiaomi» марки «Redmi 9 T» у чорному чохлі та сівши у таксі поїхав до м. Бар Вінницької області, де мав намір забрати належні йому кошти. Даний телефон хотів повернути потерпілому ОСОБА_6 , проте не отримавши кошти у м. Бар, змушений розрахуватися ним за послуги таксі. При цьому, зауважував, що телефон взяв у ОСОБА_6 з метою використання його для здійснення дзвінків, оскільки належний йому телефон передав у ломбард. В скоєному щиро розкаюється.

Дані обставини ніким із сторін кримінального провадження не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, а також судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При цьому суд вважає за доцільне виключити із обвинувачення як зайве посилання на вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення повторно з огляду на наступне.

Так, суд враховує, що згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2018р. засуджений за ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 186, ч.4 ст. 407 КК до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 рік. На підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнений від відбування покарання.

Кримінальне провадження №0002807 від 26.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 190 КК України перебуває у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, судовий розгляд зупинений у зв`язку з розшуком обвинуваченого.

Згідно ч.1, ч.4 ст.32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Факт вчинення злочину не вперше утворює повторність без постановлення обвинувального вироку суду стосовно особи лише у випадку, коли такий факт розслідується органом досудового слідства чи розглядається судом з іншим епізодом тотожного або однорідного злочину в одному кримінальному провадженні. Тобто лише за умов, коли суд безпосередньо досліджує докази та у вироку встановить доведеність винуватості особи одночасно за всіма епізодами кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченому. Оскільки доведеність чи недоведеність вини у першому епізоді встановлюється судом і лише одночасний розгляд судом в одному кримінальному провадженні першого епізоду, що утворює повторність, і наступного, який кваліфікується як повторний.

Отже, лише за таких обставин, така форма множинності злочинів, як повторність, за відсутності обвинувального вироку суду стосовно особи за раніше вчинений злочин, якщо такі епізоди розглядаються судом в одному кримінальному провадженні, узгоджується з положеннями ст. 62 Конституції України та відповідає принципу «non bis in idem».

У випадку, коли на момент правової оцінки судом певного діяння особи в обвинувальному вироку інші діяння цієї ж особи не одержали з боку інших судів правової оцінки, яка б дозволяла розглядати їх як елементи повторності разом з тим діянням, якому дає правову оцінку суд, він не може:

- розглядати діяння, яке є предметом його правової оцінки, як елемент повторності кримінальних правопорушень;

- взагалі вбачати у поведінці особи повторність кримінальних правопорушень.

Вказані висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №591/4366/18 від 14.09.2020року.

Враховуючи, що за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2018 року, ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році», останній в силу ч.3 ст. 88 КК України вважається таким, що не має судимості.

Також, суд враховує, що у кримінальному провадженні №0002807 від 26.04.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 190 КК України, яке перебуває у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області обвинувальний вирок наразі не ухвалений.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, суд враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При цьому суд виключає із обвинувачення посилання на обтяжуючу покарання ОСОБА_3 обставину у виді рецидиву злочинів зважаючи на положення ст. 34 КК України та констатує з цього приводу про відсутність судимостей за умисне кримінальне правопорушення у останнього.

За вказаним обвинуваченням ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, являється військовозобов`язаним та бажає в подальшому продовжити проходження військової служби, раніше не судимий.

Призначаючи покарання, суд враховує конкретні обставини провадження, особу обвинуваченого, а тому приходить до переконання про доцільність призначення покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі, в мінімальних межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України.

Також, враховуючи особу винного, який є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я та бажання в подальшому виконувати свій обов`язок щодо захисту Батьківщини, наявність обставини, яка пом`якшує його покарання та відсутність обставин, які б його обтяжували, суд вважає за можливе виправлення останнього без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього ст.ст.75, 76 КК України і звільняє від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду, саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Наявність інших кримінальних проваджень по обвинуваченню ОСОБА_3 без наявності ухвалених обвинувальних вироків за наслідками їх розгляду не можуть достовірно свідчити про схильних обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень та суперечить принципу презумпції невинуватості.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язанні із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1337,10 грн, які є документально підтвердженими, у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 15.05.2025 року на тимчасово вилучене майно слід скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 394 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком чинності:

- процесуальні витрати, пов`язанні із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 1337,10грн стягнути з ОСОБА_3 на користь держави;

- речові докази мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9T» моделі M2010J19SY, з ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , серійним номером НОМЕР_3 , об`ємом вбудованої пам`яті 64 Gb, об`ємом оперативної пам`яті 4 Gb та чохол-бампер чорного кольору, який поміщено до сейф-пакету №PSP1260061 та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №3 ХРУП ГУНП у Хмельницькій області повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 ;

- арешт, накладений на тимчасово вилучене майно - мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9T» моделі M2010J19SY, з ІМЕІ 1) НОМЕР_1 ; 2) НОМЕР_2 , серійним номером НОМЕР_3 , об`ємом вбудованої пам`яті 64Gb, об`ємом оперативної пам`яті 4 Gb та чохол-бампер чорного кольору, згідно ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 15.05.2025 року -скасувати.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1