Справа № 489/2171/25
Провадження № 1-кс/489/1230/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

12 червня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника, адвоката ОСОБА_4 ,

встановив:

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві від 30.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000010 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення влади або службових повноважень 02.11.2024 працівниками ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , внаслідок яких отримала тілесні ушкодження ОСОБА_3 . Скаржниця вказує, що постанова слідчого є необґрунтованою, оскільки досудове розслідування проведене не у повному обсязі, у зв`язку з чим просила її скасувати.

Скаржниця та її представник в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити, зазначивши про те, що слідчим проведено досудове розслідування однобічно та не у повному обсязі, не встановлені всі обставини кримінального правопорушення, не проведені всі можливі та необхідні слідчі та процесуальні дії, у зв`язку з чим постанову необхідно скасувати.

Слідчий до суду не з`явився, надіславши заяву про розгляд скарги в його відсутність та необхідність відмови в її задоволенні. Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Вислухавши учасників, дослідивши скаргу з доданими матеріалами та матеріали кримінального провадження № 0000010 від 06.01.2025, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві від 30.04.2025 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення влади або службових повноважень 02.11.2024 працівниками ВП № 2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , внаслідок чого отримала тілесні ушкодження ОСОБА_3 , за результатами якого слідчим 30.04.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яку скаржниця отримала 09.05.2025, що слідчим не заперечувалося та не спростовано, у зв`язку з чим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що особою, яка подала скаргу, не пропущений встановлений законом строк подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження стало те, що в ході досудового розслідування за наслідками проведених слідчих дій, зокрема допитів свідків, перегляду відеозаписів, а також судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_3 ним не встановлено факту застосування поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 насильства щодо потерпілої та остання не отримала будь-яких тілесних ушкоджень.

У зв`язку з цим, слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Поряд з тим, розглядаючи скаргу, слідчий суддя керується тим, що ст. 365 КК України, за кваліфікацією якої здійснювалося досудове розслідування, передбачає як простий склад кримінально-караного діяння за ч. 1 ст. 365 КК України, так і кваліфікований, передбачений частинами 2 та 3 зазначеної статті, для якого обов`язковим є наявність дій, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вони супроводжувалися додатковими наслідками: насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, а також наявність дій, передбачених частинами першою або другою цієї статті, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

При цьому, передбачене диспозицією ч. 1 ст. 365 КК України діяння, яке, виходячи зі змісту та структури побудови вищевказаної статті, є обов`язково наявним і при кваліфікуючих його складах, передбачених частинами 2 та 3 зазначеної статті, полягає у перевищенні влади або службових повноважень, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Таким чином, при здійсненні досудового розслідування за вказаною нормою КК України слідчим має бути встановлено наявність або відсутність об`єктивної сторони відповідного діяння, яке, у першу чергу, полягає у вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, та в подальшому, у випадку встановлення наявності інших підстав та наслідків, передбачених частинами 2 та 3 ст. 365 КК України, може наставати кримінальна відповідальність за вказаними частинами даної статті.

Однак, зі змісту оскаржуваної постанови слідчого слідує, що приймаючи рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження, слідчий керувався лише тим, що органом досудового розслідування не встановлено факту застосування поліцейськими насильства щодо потерпілої та останній не було заподіяно тілесних ушкоджень, що, на думку слідчого, виключає кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 365 КК України.

При цьому, вищевказана постанова не містить будь-якого обґрунтування, мотивів та висновків слідчого про те, що за наслідками проведеного досудового розслідування ним була встановлена відсутність взагалі факту перевищення влади або службових повноважень в діях поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час виконання ними службових обов`язків та спілкування з потерпілою ОСОБА_3 , яку вони зупинили під час керування транспортним засобом, тобто в постанові відсутні дані про те, що за наслідками проведеного розслідування встановлено взагалі відсутність ознак об`єктивної сторони, передбаченої диспозицією ч. 1 ст. 365 КК України, наявність якої, як зазначено вище, є обов`язковою для кваліфікованого складу кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема ч. 2 та 3 вказаної статті.

Вказане, у свою чергу, свідчить про те, що досудове розслідування не можна визнати таким, що проведене в повному обсязі із встановленням фактичних обставин кримінального провадження, яким надана правова оцінка слідчим шляхом прийняття рішення про його закриття.

Непроведення слідчим досудового розслідування в повному обсязі та на належному рівні є порушенням закріпленого в ст. 9 КПК України принципу законності, відповідно до якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, встановлені під час розгляду скарги обставини вказують на те, що постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведення досудового розслідування в повному обсязі та без з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, що вказує на наявність підстав для її скасування.

У зв`язку з цим, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення скарги.

Керуючись статтями 303-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у місті Миколаєві від 30.04.2025 про закриття кримінального провадження № 0000010 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1