Справа № 545/1918/25
Провадження № 1-кп/545/459/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представник потерпілого ОСОБА_5 ,

цивільниих позивачів- ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника цивільних позивачів ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Полтава клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та заяву потерпілого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 10.03.2025 року, стосовно: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селі Байрак, Диканського району, Полтавської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Полтавський політехнічний фаховий коледж Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, 09 березня 2025 року, близько 17 год. 10 хв., у світлу пору доби ОСОБА_9 , керував технічно-справним мопедом RIGA, червоного кольору, без реєстраційного номеру, рухався по другорядній дорозі вулиці Жовтнева у селі Мачухи, Полтавського району, Полтавської області, у напрямку від вулиці Мирська до вулиці Миру, чим порушив вимогип.п.2.1 а), б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України№ 1306від 10 жовтня 2001 року, згідно з якими:

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Наближаючись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг, водій ОСОБА_9 рухаючись по другорядній дорозі, виїхав на перехрестя із головною автодорогою М-22 сполучення «Полтава-Олександрія» (вулиця Кременчуцька), не дав дорогу автомобілю HYUNDAIACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , що рухався по головній автодорозі у напрямку від міста Полтава, до міста Кременчук, чим створив небезпеку для нього та допустив із ним зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної події, пасажир мопеда RIGA, червоного кольору, без реєстраційного номеру, ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку; закритих переломів основи ІІІ-ІV-ої кісток лівої ступні; післятравматичного невриту лівого плечового сплетіння та саден шкіри обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вищевказаних обставин, причиною дорожньо-транспортної події та її наслідків, стало порушення водієм мопеда RIGA, червоного кольору, ОСОБА_9 , вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п. 16.11.Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306

від 10 жовтня 2001 року, згідно з якими: 2.1. «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8- транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. 16.11. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної події.

Водій ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної події, шляхом виконання вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (розділ 33 «Дорожні знаки») та п. 16.11. Правил дорожнього руху України.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суді визнав повністю. Захисником обвинуваченого заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України. Обвинувачений клопотання про закриття кримінального провадження стосовно нього за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_4 підтримав.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та закриття кримінального провадження. При цьому, потерпілий зазначив, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, йому відшкодована, претензій до обвинуваченого, він не має.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечувала проти закриття кримінального провадження, оскільки шкода відшкодована претензій до обвинуваченого не має.

Представник цивільного позивача адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки цивільним позивачам завдана шкода, яка не відшкодована.

Цивільні позивачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали думку свого представника.

Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити з наступних підстав.

За змістом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті, не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, ОСОБА_9 , обвинувачений за ч. 1 ст. 286 КК України, заявив в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього та звільнення його від кримінальної відповідальності, наполягаючи на закритті кримінального провадження.

Аналогічно потерпілий ОСОБА_4 просив суд закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , посилаючись на примирення з останнім, та відсутність будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину вперше, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , було вчинено ним 09 березня 2025 року вперше, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, на обліку у лікаря психіатра не перебував, перший раз скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків такого закриття. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 288 КПК України судом було з`ясовано думку потерпілого ОСОБА_4 , який вважає за необхідне задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання, крім цього, подав письмову заяву про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_9 у зв`язку з примиренням, претензій морального та матеріального характеру до останнього не має.

З урахуванням того, що шкода потерпілому ОСОБА_4 обвинуваченим ОСОБА_9 відшкодована повністю, про що як обвинувачений, так і потерпілий особисто підтвердили в судовому засіданні, перешкод для задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України немає.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

По справі маються процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на суму 1989 грн. 75 коп., які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Суд вирішує долю речових доказів, відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Зняти арешт накладений ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.03.2025 року у кримінальному провадженні № 0000304 від 10.03.2025 року.

Вирішуючи питання цивільного позову суд враховує наступне.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Із цього приводу суд звертає увагу на висновок, який міститься в постанові Верховного Суду від 10 липня 2021 у справі№ 161/694/20 (провадження № 51-811км21).

Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , Моторно транспортне страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України-задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Кримінальне провадження, відомості про яке 10.03.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304, про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , Моторно транспортне страхове бюро України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням- залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що вони мають право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати по справі в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять ) грн. 75 коп. за проведення судової експертизи.

Ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 13.03.2025 року у кримінальному провадженні № 0000304 від 10.03.2025 року про накладення арешту- скасувати.

Речові докази по справі: мопед RIGA червоного кольору, без реєстраційного номеру, рама № - повернути власнику- ОСОБА_11 , після набрання ухвалою законної сили.

Автомібіль HYNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_7 , повернути власнику- ОСОБА_6 , після набрання ухвали законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_12