Провадження № 1-кс/127/9499/25
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

27 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000648, внесеному до ЄРДР 11.10.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000648, внесеному до ЄРДР 11.10.2023.

Скарга мотивована тим, що старшим слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000648, внесеному до ЄРДР 11.10.2023.

В рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 (чоловіку особи, яка звернулась до суду з даною скаргою), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 16.07.2025 в справі №127/22212/25 (провадження 1-кс/127/9119/25) до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. На даний час підозрюваний ОСОБА_5 утримується в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

18.07.2025 ОСОБА_3 в порядку ч.1 ст.12 ЗУ «Про попереднє увезення» звернулась до слідчого ОСОБА_4 із заявою про надання дозволу на побачення із підозрюваним ОСОБА_5 .

Однак станом на день звернення до суду з даною скаргою, не зважаючи на закінчення триденного терміну розгляду клопотання, визначеного ст.220 КПК України, слідчим ОСОБА_4 не було надано ОСОБА_3 письмового дозволу на побачення з підозрюваним. Таку бездіяльність слідчого особа, яка звернулась до суду зі скаргою, вважає незаконною.

У зв`язку із наведеним ОСОБА_3 звернулась до суду з даною скаргою, в якій просила суд визнати незаконною бездіяльність старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , яка полягає у ненаданні дозволу на побачення з її чоловіком ОСОБА_5 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000648, внесеному до ЄРДР 11.10.2023, а також зобов`язати старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 надати дозвіл ОСОБА_3 на побачення з ОСОБА_5 , який утримується під вартою в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Разом з тим, 30.07.2025 до суду надійшла заява слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про розгляд скарги за його відсутності.

Окрім того, 15.08.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_3 , у якій вона просила суд розглянути скаргу за її відсутності. У своїй заяві зазначила, що вимоги скарги в частині визнання незаконною бездіяльності слідчого підтримує та просить задовольнити; вимоги в частині зобов`язання слідчого надати дозвіл на побачення не підтримує.

Враховуючи зазначені вище заяви учасників судового розгляду, з огляду на те, що позиція особи, яка звернулась до суду зі скаргою, нею висловлена, беручи до уваги строки розгляду даної категорії скарг, визначені кримінально-процесуальним законодавством, та оскільки у відповідності до ч.2 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, які не з`явились.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Зокрема забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

За змістом ч. 1 та ч.3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так у відповідності до зазначеної вище норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно до ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарга повертається якщо вона подана після закінчення вказаного строку, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Чинним КПК України, зокрема главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Тому, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України, і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, а лише щодо невиконання ними обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Водночас слід зважати і на те, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових) дій, може бути предметом оскарження лише тоді, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись з відповідним клопотанням до слідчого.

Судом встановлено, що старшим слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000648, внесеному до ЄРДР 11.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від 16.07.2025 в справі №127/22212/25 (провадження 1-кс/127/9119/25) до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

18.07.2025 ОСОБА_3 в порядку ч.1 ст.12 ЗУ «Про попереднє увезення» звернулась до слідчого ОСОБА_4 із заявою про надання дозволу на побачення із підозрюваним ОСОБА_5 , який є її чоловіком.

На переконання особи, яка звернулась до суду зі скаргою, слідчий СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 , допустив протиправну бездіяльність, не розглянувши її клопотання про надання дозволу на побачення у визначені статтею 220 КПК України строки.

Відповідно до вимог ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В розумінні кримінального процесуального законодавства України клопотання - це звернення в усній або письмовій формі сторони кримінального провадження, потерпілого чи учасників процесу, які наділені таким правом (сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник), до слідчого, прокурора про виконання будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування.

Згідно п.19 ч.1 ст.3 КПК України сторонами кримінального провадження є:

- з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом;

- з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Окрім того, п.25 ч.1 ст.3 КПК України визначено коло осіб, які є учасниками кримінального провадження: сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Тож суд звертає увагу особи, яка звернулася з даною скаргою, що її твердження про те, що заява про надання дозволу на побачення із підозрюваним є клопотанням, яке зобов`язує слідчого, дізнавача або прокурора розглянути його у порядку, встановленому ст.220 КПК України, є її суб`єктивним переконанням, яке ґрунтується на тлумаченні норм права на власний розсуд.

У відповідності до ст.94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись 22, 220, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000648, внесеному до ЄРДР 11.10.2023 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_7