Номер провадження: 11-сс/813/1561/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 29.07.2025, якою повернуто скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було повернуто скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених посадових осіб СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою головного державного виконавця Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ОСОБА_8 від 11.04.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що суб`єктом подання письмового повідомлення про вчинення кримінального правопорушення був головний державний виконавець ОСОБА_9 , внаслідок чого право оскарження бездіяльності слідчого має особа, уповноважена діяти цим виконавцем або Пересипським ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса), натомість, ОСОБА_7 має статус стягувача у виконавчому провадженні, а адвокат ОСОБА_6 статус представника стягувача, без одночасного надання їй права представляти орган державної виконавчої служби.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість з огляду на наступні обставини:

- слідчим суддею не було враховано того, що 11.04.2025 Пересипський ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) звернувся до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. з повідомленням про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 за ст. 382 КК України, зокрема, стосовно невиконання останньою рішення Дніпровського райсуду м. Києва від 12.07.2023 у справі №755/11386/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 28.05.2024, яким було зобов`язано ОСОБА_10 не чинити ОСОБА_7 перешкод у спілкуванні з дитиною ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено спосіб участі ОСОБА_7 у спілкуванні та вихованні дитини; при цьому, всупереч вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаним повідомленням до ЄРДР внесені не були;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_7 має пряму заінтересованість у виконанні зазначеного вище судового рішення, має статус стягувача у виконавчому провадженні, рішення в якому не виконується боржником, внаслідок чого є потерпілим в кримінальному провадженні, тому є помилковим висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_7 є особою, яка не мала права подавати скаргу;

- оскаржувана ухвала порушує право ОСОБА_7 на доступ до правосуддя, а також створює умови, за яких судове рішення не виконується.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою поновити ОСОБА_7 строк на звернення зі скаргою та зобов`язати уповноважених посадових осіб ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. внести відповідні відомості до ЄРДР за повідомленням Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав.

Враховуючи неявку прокурора без поважних на те причин, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку представника, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали слідчого судді показав, що вона відповідає приписам наведеної норми кримінального процесуального закону з наступних підстав.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлює, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що 25.07.2025 представник ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 через підсистему «Електронний суд» звернулась до слідчого судді Пересипського райсуду м. Одеси з клопотанням про поновлення строку та скаргою на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 03.06.2025 про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (а.с. 1-4).

До зазначеної скарги представником ОСОБА_6 було долучено копію заяви головного державного виконавця Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ОСОБА_8 від 11.04.2025 про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, пов`язаного із невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, а саме рішення Дніпровського райсуду м. Києва від 12.07.2023 у справі №755/11386/21 (а.с. 6).

Із аналізу долучених до поданої представником ОСОБА_6 скарги документів вбачається, що із заявою від 11.04.2025 про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. звернувся саме головний державний виконавець Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ОСОБА_9 , що свідчить про те, що саме державний виконавець ОСОБА_9 в даному випадку в розумінні ст. 60 КПК України є заявником.

Так, приписами ч. 1 ст. 60 КПК України встановлено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

З урахуванням зазначених обставин, а також з огляду на системний аналіз вимог ст.ст. 60, 303 КПК України, саме заявник (або його представник) наділений правом на оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Натомість, ОСОБА_7 в даному випадку є стягувачом в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа Дніпровського райсуду м. Києва від 21.09.2023 стосовно зобов`язання ОСОБА_10 не чинити ОСОБА_7 перешкоди у спілкуванні з дитиною ОСОБА_11 (а.с. 11).

Відтак, є безпідставними та передчасними посилання представника ОСОБА_6 на те, що ОСОБА_7 в даному випадку є потерпілим в кримінальному провадженні, натомість, кримінальне провадження наразі не розпочато, відомості за вищевказаною заявою державного виконавця до ЄРДР не внесені.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням того факту, що заявником в даному випадку є саме головний державний виконавець Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ОСОБА_9 , а не ОСОБА_7 , колегія суддів вважає слушними посилання слідчого судді на те, що представник останнього не має права подавати скаргу на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення, натомість, таке право належить державному виконавцю або іншій уповноваженій особі Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса).

Надаючи оцінку твердженням апелянта про те, що слідчий суддя допустив порушення права ОСОБА_7 на доступ до правосуддя та створив умови, за яких судове рішення не виконується, апеляційний суд наголошує на тому, що ОСОБА_7 , який є стягувачом у виконавчому провадженні, не позбавлений права звернутись із відповідною заявою до правоохоронних органів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, після чого набуде відповідного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора в порядку ст. 303 КПК України.

Підсумовуючи викладене та враховуючи вищезазначені положення закону, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді щодо необхідності повернення представнику ОСОБА_6 її скарги в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення як особі, яка не має права подавати таку скаргу з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_6 та скасування законної, обґрунтованої й вмотивованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 29.07.2025, якою повернуто скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. стосовно невнесення до ЄРДР відомостей за заявою головного державного виконавця Пересипського ВДВС в м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_8 від 11.04.2025 про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4