ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7406/25 Номер провадження 11-сс/814/479/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 19 травня 2025 року.

Цією ухвалою задоволено клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавської області та застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:

- 24.06.2019 року вироком Близнюківського районного суду Харківської області за ч.1 ст.383 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17.07.2025 року.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 08.05.2025 року, о 19.30 год., ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні квартир АДРЕСА_3 , повторно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з ОСОБА_9 , умисно наніс останньому не менше двох ударів ліктями в ділянку обличчя, не менше одного удару лівою рукою, пальці якої були стиснути в кулак в область правої щоки, не менше двох ударів руками, пальці яких були стиснуті в кулак в ділянку грудної клітини та не менше трьох ударів правою ногою у взутті в область корпуса, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: дегенеративно-дистрофічних змін грудного вдділу хребта, перелому верхньої третини тіла грудини зі зміщенням та заходженням уламків, зміщення дистального кінця дорсально, консолідованих переломів ребер справа та зліва. На цьому фоні визначаються неконсолідовані переломи: переднього відрізку 3-го ребра справа; зліва перелому переднього відрізку 5-го з діастазом до 4 мм, 6-го, переломів 7-8-го зі зміщенням на товщину корти калу, заднього відрізку 9-го ребра зліва на товщину поперечника, передньої клиноподібної деформації хребців до 1/3 висоти, внутрішньочерепного крововиливу, передньоангулярного перелому нижньої щелепи справа, перелому кісток носа; церебральної мікроангіопатії; лівобічного пневмотораксу малим об`ємом, помірно вираженого бронхіолі ту справа, слідів рідини у лівій плевральній порожнині.

16.05.2025 року ОСОБА_9 з отриманими тілесними ушкодженнями був доставлений до КП „2-га міська клінічна лікарня Полтавської міської ради.

17.05.2025 року, близько 06.46 год., ОСОБА_9 від отриманих травм помер.

Відповідно до довідки ДСУ „Полтавське обласне бюро СМЕ від 19.05.2025 року, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок крововиливу під оболонку речовини головного мозку, тупої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа, ушкодження, завданого тупим предметом.

17.05.2025 відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України внесено до ЄРДР за №0000198.

В цей же день, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, є необґрунтованою та такою, що не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

Слідчим суддею не враховано, що підозрюваний наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, не має.

Інші учасники ухвалу слідчого судді не оскаржували.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого висновку.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.

Доводи апелянтів про необґрунтованість підозри спростовуються таким.

З огляду на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у п.175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, про наявність обґрунтованої підозри свідчать, зокрема, дані, відображені в показаннях свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , рапорті старшого-інспектора чергового ВП №1 (м.Полтава) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_12 від 16.05.2024 року, рапортах старшого-інспектора чергового ВП №1 (м.Полтава) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 від 17.05.2025 року, протоколі огляду місця події від 17.05.2025 року, протоколах обшуку від 17.05.2025 року, протоколі проведення слідчого експерименту від 17.05.2025 року, протоколі пред`явлення особи для впізнання від 17.05.2025 року, витязі з ЄРДР та інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Безпосередня оцінка наявних в матеріалах провадження доказів не впливає на визначення обґрунтованості підозри, а повинна оцінюватись судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Про наявність підстав вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, свідчить те, що він не працевлаштований, тобто не має постійних джерел для існування, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Про наявність ризиків вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та проти життя та здоров`я особи, але на шлях виправлення не став та знову підозрюється у скоєнні умисного кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілого. Ця обставина може свідчити про його схильність до антисоціальної поведінки та вчинення правопорушень.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а тому існує ризик того, що він може незаконно впливати на свідків, анкетні дані та адреси проживання яких йому відомі, з метою зміни ними показань або відмови від наданих показань.

При цьому, перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 може продовжити вчинення протиправної діяльності проти життя та здоров`я особи.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Наявність позитивно характеризуючих особу підозрюваного даних та незадовільного стану здоров`я не спростовують висновку суду про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Полтава від 19 травня 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4