Справа № 489/2278/25
Провадження № 1-кс/489/605/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

10 червня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 15.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання,

з участю скаржника ОСОБА_3 ,

встановив:

До слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві від 15.03.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, про залучення потерпілою; зміну правової кваліфікації на ч. 2 ст. 397, ч. 2 ст. 374, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 364 КК України; призначення ОСОБА_3 криміналістичної експертизи на предмет визначення психологічного стану потерпілої та завдання моральної шкоди, оскільки вказана постанова є необґрунтованою та незаконною.

В судовому засіданні скаржник підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Слідчий до суду не з`явився, надіславши заяву про розгляд скарги в його відсутність та необхідність відмови в її задоволенні. Відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Вислухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

При розгляді скарги встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0002614 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо законності дій судді Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_4 , працівників вказаного суду, посадових осіб ВП № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та Миколаївської окружної прокуратури під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000057 від 30.05.2017, а саме під час винесення ухвали про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 15.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 14.03.2025 про залучення її потерпілою у даному провадженні; зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування; призначення експертизи для визначення її психологічного стану та завдання моральної шкоди у зв`язку з його необґрунтованістю.

Вирішуючи обґрунтованість та законність постанови в частині відмови у залученні ОСОБА_3 потерпілою у даному провадженні, слідчий суддя керуються наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

ОСОБА_5 обґрунтовує свою позицію тим, що вона є потерпілою у даному провадженні на тій підставі, що слідчий суддя ОСОБА_4 здійснила розгляд клопотання сторони обвинувачення про встановлення строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування за відсутності неї, як захисника підозрюваного ОСОБА_6 , незважаючи на те, що ними було подане клопотання про участь у розгляді клопотання в дистанційному режимі відеоконференції, яке було задоволене. Таким чином, виходячи з обставин діяння, за наслідками якого внесені відомості до ЄРДР та здійснюється досудове розслідування за фактом протиправних дій слідчого судді ОСОБА_4 та інших працівників Новоодеського районного суду Миколаївської області, відбулося порушення права на участь у судовому засіданні ОСОБА_3 саме як захисника підозрюваного, тобто адвоката, а не фізичної особи, про що остання зазначала при розгляді даної скарги.

Проте, ні скарга ОСОБА_3 , ні додані до неї матеріали не містять фактичних даних про те, що останній, як адвокату підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000057 від 30.05.2017 ОСОБА_6 , фактично була заподіяна шкода внаслідок позбавлення можливості її та її клієнта взяти участь у судовому засіданні, в результаті вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024, яке відноситься до кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, та об`єктивна сторона якого передбачає наявність обов`язкової ознаки у виді настання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

При цьому, згідно з приміткою до ст. 364 КК України, Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Більш того, в ході розгляду скарги ОСОБА_3 жодним чином не обґрунтовувала, що вона є потерпілою у даному провадженні у зв`язку із заподіянням їй істотної шкоди вчиненням вказаного кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування.

Натомість, слідчий суддя бере до уваги, що сам по собі факт того, що ухвалою слідчого судді було розглянуто та задоволено клопотання про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, не може свідчити про заподіяння будь-якої шкоди ОСОБА_3 як захиснику підозрюваного у такому провадженні. Більш того, як вказано вище, заявлене клопотання слідчому не містить будь-яких посилань на докази факту завдання будь-якої шкоди, зокрема істотної, внаслідок розгляду та задоволення такого клопотання, причинний зв`язок між діями слідчого судді й інших осіб та настанням негативних наслідків для ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, під час розгляду скарги не встановлено жодних підстав вважати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки не встановлено факту заподіяння останній будь-якої шкоди, зокрема істотної, що свідчить про правомірність постанови слідчого в частині відмови у залученні скаржника потерпілою у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024.

Таким чином, встановлені під час розгляду скарги обставини вказують на правомірність постанови слідчого в частині відмови у залученні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024, оскільки останньою не було надано жодних достатніх та належних доказів про заподіяння їй внаслідок вчинення кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, шкоди, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування зазначеної постанови.

Вирішуючи інші вимоги скарги, слідчий суддя доходить таких висновків.

Із закріпленої в ст. 26 КПК України диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно зі ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Натомість вирішення вимог скаржника про необхідність зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування, та призначення відповідної експертизи, у задоволенні яких було відмовлено постановою слідчого, нормами чинного КПК України до повноважень слідчого судді не належать.

При цьому, питання щодо кваліфікації кримінального правопорушення за відповідною нормою закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до положень ст. 214 КПК України, належить до виключної компетенції дізнавача, слідчого та прокурора, які безпосередньо вносять відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

Натомість, у випадку встановлення в ході досудового розслідування, що певне діяння підлягає кваліфікації за іншою статтею КК України, прокурор вправі вирішити питання про перекваліфікацію вказаного кримінального правопорушення за іншою статтею закону України про кримінальну відповідальність, що можливо реалізувати шляхом складення письмового повідомлення про підозру відповідно до ст. 277 КПК України з відповідною правовою кваліфікацією, або шляхом зміни обвинувачення в суді згідно зі ст. 338 КПК України.

У свою чергу, слідчий, відповідно до своєї компетенції, визначеної ст. 40 КПК України, у випадку встановлення в ході досудового розслідування факту наявності інших кримінальних правопорушень в діях осіб, щодо яких здійснюється досудове розслідування, вправі внести до ЄРДР відомості про вчинення таких кримінальних правопорушень та здійснити досудове розслідування за ними.

Також, до виключної компетенції слідчого належить прийняття рішення про вибір певних слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя не уповноважений втручатися у таку діяльність слідчого, оскільки не має таких повноважень відповідно до положень КПК України.

Вказані висновки слідчого судді узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 14.02.2023 у справі №405/680/22, з яких вбачається, що «частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку оскарження рішень, дій та бездіяльності сторони обвинувачення. При оскарженні дії або нездійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином слідчий суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК)».

Крім того, надаючи оцінку правомірності постанови слідчого в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну правової кваліфікації і призначення експертизи, слідчий суддя керується положеннями статей 60 та 220 КПК України.

Так, згідно зі ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У свою чергу, відповідно до частин 1 та 2 статті 60 КПК, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Системний аналіз процитованих положень закону вказує на те, що у слідчого у кримінальному проваджені виникає обов`язок розгляду в порядку ст. 220 КПК України та вирішення лише тих клопотань, які подані особами, вичерпний перелік яких прямо зазначений у вказаній нормі закону, при цьому заявник до вказаних осіб не відноситься.

Проте, зі скарги та доданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 не є стороною захисту та/або потерпілою у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024, а лише має процесуальний статус заявника, у зв`язку з чим при отриманні її клопотання про проведення будь-яких процесуальних дій у такому кримінальному провадженні, у слідчого не виникає обов`язок щодо його розгляду в порядку ст. 220 КПК України та винесення постанови за результатами його розгляду, зокрема про необхідність задоволення клопотання та проведення вказаних у ньому процесуальних дій.

Таким чином, під час розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що клопотання ОСОБА_3 від 14.03.2025 про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024, в частині необхідності зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення та призначення експертизи для визначення факту завдання їй моральної шкоди, було подано особою, яка відповідно до положень КПК України не має права на звернення до слідчого з відповідними клопотаннями, що, у свою чергу, свідчить про відсутність у слідчого, якому подане таке клопотання, обов`язку його розгляду та задоволення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, оскільки під час розгляду скарги ОСОБА_3 не доведено неправомірність постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024, тому встановлені слідчим суддею обставини вказують на необхідність відмови у задоволенні скарги.

Керуючись статтями 55, 220, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 15.03.2025 про відмову у задоволенні у кримінальному провадженні № 0002614 від 30.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, клопотання про залучення потерпілою; зміну правової кваліфікації на ч. 2 ст. 397, ч. 2 ст. 374, ч. 3 ст. 382, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 366 та ч. 1 ст. 364 КК України; призначення ОСОБА_3 криміналістичної експертизи на предмет визначення психологічного стану потерпілої та завдання моральної шкоди відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1