ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 711/3101/24 Номер провадження 11-кп/814/1521/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000752за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000752стосовно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.209, ч.4 ст.28 та ч.2 ст.306, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.307, ч.2 ст.309, ч.4 ст.28 та ч.3 ст.311, ч.4 ст.28 та ч.2 ст.317 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, до 10 серпня 2025 року.

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.

В апеляційній скарзі захисник просить змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід з огляду на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вказує, що клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 не було надано прокурором для підготовки та надання заперечень, чим порушено право на захист.

Стверджує, що з моменту застосування запобіжного заходу сторона обвинувачення не зазначила нових ризиків, які б могли виправдовувати подальше тримання ОСОБА_7 під вартою.

Наголошує, що тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 злочинів не може слугувати єдиним обґрунтуванням для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Вказує, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вважає, що судом не в повній мірі враховано дані про особу обвинуваченого.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 утримується під вартою понад три роки.

Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Прокурор, обвинувачений та його захисник прохали проводити розгляд без їх участі, про що надали відповідні заяви.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Приписами ст.422-1 КПК України визначено порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший, передбачений законом запобіжний захід, тощо.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, суд оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197 і 199 КПК України.

Належним чином врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні у складі злочинної організації ряду тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про його особу, сімейний і майновий стан.

Місцевий суд обґрунтовано визнав доведеним ризик переховування ОСОБА_7 від суду з огляду на тяжкість покарання, що передбачена санкціями інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення свідчать конкретні обставини інкримінованих йому злочинів (їх вчинення у складі стійкого ієрархічного об`єднання, що заздалегідь створене з метою отримання стабільного незаконного прибутку від вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, кількість епізодів злочинної діяльності та її тривалість, а також роль ОСОБА_7 ).

Місцевий суд обґрунтовано врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не має офіційних джерел доходів та підтримує стійкі зв`язки з раніше судимими особами, в тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Вказані дані про особу обвинуваченого в сукупності з обсягом пред`явленого обвинувачення та характером інкримінованих йому дій свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також колегія суддів звертає увагу, що сама по собі тривалість тримання особи під вартою в даному випадку не може бути безумовною підставою для зміни запобіжного заходу за відсутності інших достатніх та вагомих підстав для прийняття такого рішення.

Доводи апеляційної скарги про порушення права обвинуваченого на захист є необґрунтованими, оскільки розгляд питання про продовження стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою здійснювався з участю обвинуваченого та його захисника ОСОБА_6 .

При цьому, стороною захисту не було заявлено клопотань про надання часу для складання заперечень щодо поданого прокурором клопотання.

Матеріали справи та апеляційна скарга захисника не містять об`єктивних даних про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою з огляду на стан його здоров`я.

У зв`язку з наведеним, висновки суду про продовження тримання ОСОБА_7 під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0000752 стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4