Справа № 694/1602/25 Провадження №1-кс/694/581/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

03.06.2025 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановила:

До Звенигородського районного суду Черкаської області 30.05.2025 року надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від1704.2025.

Скарга мотивована тим, що скаржницею 17.04.2025 до Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області спрямовано заяву про вчинення кримінального правопорушення, зазначивши, що 15.08.2022 Ватутінським міським судом Черкаської області видано судовий наказ у справі №690/301/22 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Звенигородським ВДВС відкрито виконавче провадження за судовим наказом, проте аліменти боржником не сплачуються, існує заборгованість у розмірі 18 959,23 грн.

У повідомленні заявниця попередньо кваліфікувала кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 164 КК України, приєднала відповідні додатки.

Заяву отримано Звенигородським РВП ГУ НП у Черкаській області 22.04.2025, проте до ЄРДР відповідних відомостей не внесено. Лише 28.05.2025 скаржниця отримала лист за № від 12.05.2025 про те, що заява розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», ознак кримінального правопорушення у вказаній події за ст. 164 КК України не вбачається.

З висновками Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області скаржниця не згодна, а окрім того, вбачає ознаки бездіяльності, оскільки вважає, що заява не внесена до ЄРДР упродовж 24 годин, як передбачають положення статті 214 КПК України.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 30.05.2025 матеріали скарги передані слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена заявником бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З матеріалів скарги вбачається, що 17.04.2024 скаржниця спрямувала до Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області повідомлення про кримінальне правопорушення, яке попередньо кваліфікувала за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

З долучених до скарги додатків вбачається, що повідомлення ОСОБА_2 Звенигородським РВП ГУ НП в Черкаській області отримано 22.04.2025, зареєстровано за №11252 та 12.05.2025 надано письмову відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», яку заявниця отримала 28.05.2025.

Одразу після цього ОСОБА_2 звернулася до суду в порядку статті 303 КПК України із скаргою на бездіяльність слідчих щодо невнесення заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України термін виконання обов`язку з внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в цьому випадку встановлений протягом 24 годин з моменту отримання повідомлення, тобто в цьому випадку до 23.04.2024, не рахуючи день отримання.

Слідчий суддя наголошує, що бездіяльність слідчих скаржниця пов`язує саме із невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а не з незгодою з наданою відповіддю в порядку Закону України «Про звернення громадян», у зв`язку з чим мали б місце дії, а не бездіяльність слідчих органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Згідно із приписами ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Частина перша статті 303 КПК України встановлює право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР, та пов`язує існування такої бездіяльності із моментом отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Отже, з урахуванням приписів ст. 214 КПК України, десятиденний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей, тобто у цьому випадку з урахуванням вихідних, починаючи з 24.04.2025 і до 03.05.2025 включно.

Скаржниця звернулася із скаргою до суду 29.05.2025, тобто з порушенням визначеного строку на оскарження, при цьому подала до суду заяву з проханням поновити пропущений строк з обґрунтуванням причин пропущення визначеного законом строку звернення до суду, які зводяться до того, що про факт невнесення відомостей до ЄРДР за заявою дізналася 28.05.2025, отримавши лист на поштовому відділенні із Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області. При цьому з об`єктивних причин іншим чином дізнатися про невнесення відомостей до ЄРДР ОСОБА_2 не мала можливості.

Слідчий суддя зазначає, що «об`єктивні причини» у даному випадку не конкретизовані скаржницею, вжиті у досить широкому сенсі, не є зрозумілими та логічними для визначення їх поважності.

Разом з тим, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

У цьому випадку скаржницею таке питання порушується, проте із обгрунтувань не вбачається очевидних відомостей, які б могли свідчити про поважні причини пропуску строку оскарження зазначеної бездіяльності, у зв`язку з якими скаржник не мала об`єктивної можливості подати відповідну скаргу у встановлений строк.

Також вирішуючи питання про поважність причин пропуску заявником процесуального строку для звернення з відповідною скаргою, слідчий суддя виходить з такого.

Частиною першою ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється за клопотанням заінтересованої особи лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у строк, визначений законом. Такі обставини мають бути підтверджені заявником належними та допустимими доказами.

Проте, скаржницею не наведено аргументів, не зазначено належних обґрунтувань та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску нею строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, на подання відповідної скарги, через які вона не мала об`єктивної можливості своєчасно подати відповідну скаргу, а також того, що через наявність істотних перешкод була позбавла реальної можливості своєчасно реалізувати своє право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування.

Відсутність належного процесуального реагування уповноважених осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області на заяву про вчинення кримінального правопорушення не перешкоджає заявнику оскаржувати бездіяльність цих осіб.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, подані після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті повертаються скаржнику, якщо особа яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя зазначає, що за умови чіткого і однозначного нормативного визначення строку для внесення відомостей до ЄРДР саме по собі пасивне очікування заявниками відповіді від уповноваженого суб`єкта не може вважатися поважною причиною для пропуску строку на оскарження цієї бездіяльності. Адже поважними причинами можуть визнаватися лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з реальними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Очікування скаржником результатів розгляду заяви та відповіді з цього приводу не є непереборною причиною, за якою скаржниця не мала об`єктивної можливості подати відповідну скаргу у встановлений строк. Як свідчить зміст заяви та самої скарги, скаржниця обізнана із приписами Кримінального процесуального кодексу України в частині обов`язкових строків розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення протягом 24 годин та строком оскарження відповідної бездіяльності.

Керуючись ст.214,115,303-307,309 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути скаржнику.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1