ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/3261/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/708/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.309 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянин України, українця, із загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого у ТОВ «Едельвейс» різноробочим, зі слів: мати інвалід ІІ групи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-04.08.2023 Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

-09.08.2023 Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч.2 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вимог п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднано покарання за вироком Московського районного суду м.Харкова від 04.08.2023 та вироком Київського районного суду м.Харкова від 09.08.2023 та ОСОБА_8 визначено остаточне покарання 2 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 15 жовтня 2023 року ОСОБА_8 перебуваючи у м. Харкові біля зупинки громадського транспорту за адресою: м. Харків, вул. Л.Сердюка 21-Б, побачив на землі, під деревом, згорток полімерної стрічки, сірого кольору, всередині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору. Достеменно розуміючи, що у вказаному згортку полімерної стрічки знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено - «PVP», ОСОБА_8 його підібрав, здійснивши тим самим його придбання та помістив до ременя сумки, одягненої на ньому, та з вказаного часу почав зберігати особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP» при собі для подальшого власного вживання, без мети збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_8 припинена співробітниками поліції, які 15.10.2023 в період часу з 18:29 до 18:38 під час огляду місця події, поблизу буд. № 21 по вул. Л.Сердюка в м. Харкові, виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_8 із ременя сумки одягненої на ньому - згорток полімерної стрічки сірого кольору, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-23/24254/-НЗПРАП від 20.11.2023, надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - «PVP», масою: 0,5371 грам. Крім того, у ОСОБА_8 з правої кишені штанів вилучений пристрій для паління із нашаруванням речовини світло-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-23/24254/-НЗПРАП від 20.11.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - «PVP», масою: 0,0515 грам. Загальною масою особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - «PVP» 0,5886 грам.

Таким чином, ОСОБА_8 всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживання ними»; Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину - «PVP», без мети збуту, що віднесена до наркотичних засобів, яка знаходиться у незаконному обігу відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений -«PVP», без мети збуту, вчиненого особою протягом року після засудження за цією статтею.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , посилається на суворість призначеного йому покарання. Вважає, що за наявності пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття, відсутності обтяжуючої покарання обставини та визнання обвинуваченим своєї вини, суд першої інстанції повинен був призначити покарання із застосуванням положень ст.69-1 КК України. Зауважила, що при призначенні обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі, суд першої інстанції не мотивував своє рішення, щодо можливості застосування положень ст.69-1 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду змінити призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України покарання із застосуванням положень ст.69-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 , будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, до апеляційного суду не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тим самим скористався на власний розсуд своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, його щире каяття, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає необхідним роз`яснити стороні захисту, що відповідно до вимог ст.69-1 КК України, за наявності визначених у цій нормі обставин розмір призначеного покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України.

Покарання, призначене ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України у виді 1 року позбавлення волі, є меншим, ніж дві третини максимального строку, передбаченого санкцією цієї статті.

Крім того, положення ст.69-1 КК України не підлягають застосуванню при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що як призначене покарання, так і остаточне покарання за сукупністю вироків є справедливим за своїм видом і розміром, і підстав для його пом`якшення шляхом зменшення розміру не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 10 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: