н.п 1-кп/766/2505/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000373 від 02.09.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлизаветівка, Снігурівського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою повною освітою, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, не одруженого, працюючого водієм ПП Корнет Стиль, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 01.09.2024 року близько 09:40 год., перебуваючи на автобусній зупинці біля центрального ринку по вул. Михайла Грушевського (Карла Маркса) в м. Херсоні на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно завдав не менше двох ударів кулаком руки в ділянку обличчя та голови потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив йому згідно висновку судово-медичної експертизи №309 від 05.09.2024 року, тілесні ушкодження у вигляді: синця лобу справа та крововилив в м`які тканини правої тім`яної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із отриманими ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав частково, не заперечував, що здійснив удари потерпілому ОСОБА_5 , вказував, що перед цим мав конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 з приводу маршрутів, на яких вони працювали як водії різних маршрутних автобусів. Так, 01.09.2024 року він побачив на автобусній зупинці маршрутку, водієм якої був ОСОБА_5 , вирішив розібратись в конфлікті, що мав місце раніше, зайшов до автобусу до ОСОБА_5 як пасажир, дав кошти за проїзд, водій ОСОБА_5 сказав йому вийти, і тоді він стоячи перед водієм ОСОБА_5 , вдарив його 2-3 рази долонею по шиї. У голову та по обличчю ударів не наносив.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим його вина підтверджується наступними дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами:

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 03.09.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 впізнав на фотознімку під номером 1 ОСОБА_4 , який близько 09.40 год. на Центральному ринку (зупинці) за адресою: м.Херсон, вул. К.Маркса завдав хаотичних ударів кулаками в ділянку обличчя водієві маршрутного автобусу № 29;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 03.09.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнав на фотознімку під номером 2 ОСОБА_4 , який близько 09.40 год. на центральному ринку (зупинці) за адресою: м.Херсон, вул. К.Маркса завдав хаотичних ударів кулаками в ділянку обличчя водієві маршрутного автобусу № 29;

-Протоколом слідчого експерименту від 06.09.2024 року з фототаблицями за участі потерпілого ОСОБА_5 , під час якого останній розповів та показав за яких обставини та яким чином обвинувачений ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження ;

-Протоколом слідчого експерименту від 03.09.2024 року з фототаблицями за участі свідка ОСОБА_6 , під час якого остання розповіла та показала за яких обставини та яким чином обвинувачений ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 ;

-Протоколом слідчого експерименту від 04.09.2024 року з фототаблицями за участі свідка ОСОБА_8 , під час якого остання розповіла та показала за яких обставини та яким чином обвинувачений ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 ;

-Висновком експерта № 309 від 05.09.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені синець на лобу справа та крововилив в мякі тканини правої тімяної ділянки голови, які виникли від не менше двох травматичних дій тупими предметом, не виключено, 01.09.2024, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та розташування тілесного ушкодження ОСОБА_5 , виникнення при обставинах та способом, вказаних у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_5 від 02.09.2024, а саме: від ударів кулаками рук не виключається;

-Висновком експерта № 287/309- мс від 09.09.2024, відповідно до якого виникнення за обставин та способом, які вказані у протоколі проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_5 від 06.09.2024, свідка ОСОБА_6 від 03.09.2024, свідка ОСОБА_7 від 04.09.2024, протоколах допитів свідка ОСОБА_6 від 03.09.2024, ссвідка ОСОБА_7 від 04.09.2024, а саме: від множинних ударів кулаками рук не виключається;

-Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , наданими в судовому засіданні, в яких він зазначив, що 01.09.2024 року він працював водієм маршрутного автобусу, стояв на зупинці Центральний ринок, до автобусу через передні двері зайшов обвинувачений ОСОБА_4 , який нічого не пояснюючи, почав його бити кулаками по обличчю хаотично декілька разів, люди в машрутці почали кричати, щоб той зупинився і тоді ОСОБА_4 вийшов з маршрутки, обійшов автобус, відчинив двері водія, та намагався звідти його витягнути, люди знов почали кричати через що той пішов. Ніяких конфликтів між ним та ОСОБА_4 перед цим не було, знав його як водія іншого маршрутного автобусу;

-Показаннями свідка ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні, в яких вона зазначила, що 01.09.2024 року вона перебувала в маршрутці в якості пасажиру, на зупинці Центральний ринок через передні двері зайшов обвинувачений до автобусу та несподівано почав бити кулаками по голові водія декілька разів, люди в автобусі почали кричати на обвинуваченого, потерпілий при цьому, закривав обличчя руками. Після цього обвинувачений вийшов з автобусу, та пішов до дверей водія автобусу, відчинив двері і там продовжив бити руками водія автобусу.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за законом віднесено до кримінального проступку, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає часткове визнання вини.

Суд не може врахувати щире каяття, як обставину, яка помякшує покарання, зазначене в обвинувальному акті, оскільки, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття як характеризуюче ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину, добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Однак, поведінка обвинуваченого в судовому засіданні, який вину визнав частково, дій, направленних на відшкодування спричиненої шкоди потерпілому, хоча б частково, не здійснив, тим самим не намагався усунути завдану ним шкоду, що свідчить про відсутність щирого каяття, зазначеного в обвинувальному акті.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 можливо призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу. Наведене відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, та сприятиме виправленню обвинуваченого, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні заявлених позовних вимог потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Під час судового розгляду представник позивача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 надав до суду позовну заяву про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, а саме: просив стягнути з ОСОБА_4 завдану маральну (немайнову) шкоду в розмірі 50000 гривень, на обгрунтування позову вказав, що ОСОБА_5 була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, негативних пихосоматичних змінах: появи тривоги та страху, пригніченості та нервозності, приниженні гідності, професійної та соціальної репутації. Крім того, просив стягнути в ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 понесені ним витрати на правничу допомогу у в розмірі 10 000 гривень.

Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України). Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Матеріалами кримінальної справи встановлено, що дійсно потерпілому ОСОБА_5 була заподіяна моральна шкода, встановлена особа, яка спричинила шкоду, встановлено протиправний характер дій ОСОБА_4 , а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням обвинуваченого. Суд враховує обставини справи, доводи викладені потерпілим в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, характер вчиненого щодо потерпілого правопорушення, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про те, що цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню зі стягненням 40000 гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Такі витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу (п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК).

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу потерпілій, суд враховує складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для сторони. При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Суд враховує розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчившись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат, а тому обґрунтованою вимога про стягнення саме 10000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Речові докази по справі відсутні.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в межах висунутого обвинувачення в розмірі 903 гривень 36 копійок.

Керуючись ст.ст. 349, 373 - 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України і призначити йому покарання у виді у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що ставить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 903 гривень 36 копійок на користь держави судових витрат за проведення судово-медичної експертизи.

Позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 40 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 10 000 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1