Справа № 953/515/25
н/п 1-кс/953/3471/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" травня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 13.02.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимівка, Богодухівського району, Харківської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 3 ст.28, ч.4 ст. 246 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

02.05.2025 до суду надійшло клопотання відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 13.02.2024 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст.28, ч.4 ст. 246 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що відділом з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 13.02.2024, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Не пізніше травня 2024 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_8 , маючи намір особистого збагачення за рахунок вчинення дій, пов`язаних із незаконною порубкою дерев у захисних лісових насадженнях на території Богодухівського району Харківської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки у вигляді істотної шкоди довкіллю, розуміючи що для здійснення такої діяльності протягом тривалого періоду часу необхідні особи, які мають навички порубки дерев шляхом їх пиляння та повалення, прийняв рішення створити та очолити організовану групу, до складу якої запропонував увійти раніше знайомим особам - місцевим мешканцям Богодухівського району Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

У свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , визнаючи авторитет ОСОБА_8 , усвідомлюючи переваги вчинення тяжких кримінальних правопорушень у складі організованої групи, під його керівництвом, з чітким розподілом функцій, з метою незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях на території Богодухівського району Харківської області, увійшли до складу створеної та очоленої ОСОБА_8 організованої групи.

Відповідно до розробленого ОСОБА_8 плану злочинної діяльності він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , використовуючи автомобілі автомобілі «ГАЗ-2705», д.р.н. НОМЕР_1 та «Chevrolet Niva», д.р.н. НОМЕР_2 , систематично прибували до захисних лісосмуг, розташованих на території між Богодухіського району, Харківської області, де за допомогою бензопил проводили незаконну порубку, повалення, розпилювання та подальше перевезення незаконно зрубаних 3 сироростучих дерев до пункту зберігання та переробки деревини, а саме бази, яка розташована за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Максимівка, вул. Харківська, буд. 86.

В ході досудового розслідування задокументовано, що у період з травня 2024 (точну дату під час досудового розслідування не встановлено) до липня 2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи у вищевказаний спосіб на 5 ділянках лісових насаджень лінійного типу (захисних лісосмуг), розташованих в Богодухівському районі Харківської області, здійснили незаконну порубку до ступеня припинення росту від кореня способом спилювання 142 сироростучих багаторічних дерев різних порід та 43 сухостійних багаторічних дерев різних порід, чим згідно з висновками судових економічних експертиз завдали державі матеріальну шкоду на загальну суму 1 627 580,37 гривень.

Вказане правопорушення 13.02.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст.28, ч.4 ст. 246 КК України.

29.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст.28, ч.4 ст. 246 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст.28, ч.4 ст. 246 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у захисних насадженнях (у тому числі, полезахисних лісових смугах тощо), розташованих на території Богодухівського району, Харківської області з подальшим перевезенням, зберіганням та збутом цих незаконно зрубаних дерев.

Причетність ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, якими обґрунтовується пред`явлена підозра, а саме: протоколом огляду місця події від 14.08.2024 - лісосмуги між с. Таверовка та с. Кадниця Богодухівського району Харківської області за початковими координатами 50.1251196, 35.7321538 та кінцевими координатами 50.1258549, 35.7321538 за участю державних інспекторів з охорони природного середовища Харківської області, під час якого проведено вимірювання пнів спиляних сироростучих та сухостійних дерев; протоколом огляду місця події від 18.06.2024 між с. Мала Іванівка та с. Гуриновка Богодухівського району, Харківської області, за початковими координатами 50.08054, 35.47302 та кінцевими координатами 50.08075, 35.47332 за участю державних інспекторів з охорони природного середовища Харківської області, під час якого проведено вимірювання пнів спиляних сироростучих та сухостійних дерев; протоколом огляду місця події від 14.08.2024 лісосмуги між с. Мала Іванівка та с. Кадниця Богодухівського району, Харківської області за початковими координатами 50.1343074, 35.7890867 та кінцевими координатами 50.1364722, 35.7791111 за участю державних інспекторів з охорони природного середовища Харківської області, під час якого проведено вимірювання пнів спиляних сироростучих та сухостійних дерев; протоколом огляду місця події від 14.08.2024 лісосмуги між с. Яблуневе та с. Балабанове Богодухівського району, Харківської області за початковими координатами 50.0677968, 35.6802400 та кінцевими координатами 50.0678153, 35.6779299 за участю державних інспекторів з охорони природного середовища Харківської області, під час якого проведено вимірювання пнів спиляних сироростучих та сухостійних дерев; протоколом огляду місця події від 14.08.2024 між с. Щасливе (колишнє с. Горького) та с. Максимівка Богодухівського району, Харківської області, за початковими координатами 50.0867500, 35.7565089 та кінцевими координатами 50.0869938, 35.7481726 за участю державних інспекторів з охорони природного середовища Харківської області, під час якого проведено вимірювання пнів спиляних сироростучих та сухостійних дерев; висновком судової економічної експертизи № 1663 від 03.03.2025 щодо розрахунку розміру завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев на ділянці між с. Таверовка та с. Кадниця Богодухівського району, Харківської області за початковими координатами 50.1251196, 35.7321538 та кінцевими координатами 50.1258549, 35.7321538, яким підтверджено шкоду на загальну суму 294 191, 30 грн.; висновком судової економічної експертизи № 1662 від 14.02.2025 щодо розрахунку розміру завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев на ділянці лісосмуги між с. Мала Іванівка та с. Гуриновка Богодухівського району, Харківської області, за початковими координатами 50.08054, 35.47302 та кінцевими координатами 50.08075, 35.47332, яким підтверджено шкоду на загальну суму 287 738,95 грн.; висновком судової економічної експертизи № 1661 від 26.02.2025 щодо розрахунку розміру завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев у лісозахисній смузі с. Мала Іванівка та с. Кадниця Богодухівського району, Харківської області за початковими координатами 50.1343074, 35.7890867 та кінцевими координатами 50.1364722, 35.7791111, яким підтверджено шкоду на загальну суму 442 761,53 грн.; висновком судової економічної експертизи № 1618 від 03.03.2025 щодо розрахунку розміру завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев на ділянці лісосмуги між с. Яблуневе та с. Балабанове Богодухівського району, Харківської області за початковими координатами 50.0677968, 35.6802400 та кінцевими координатами 50.0678153, 35.6779299, яким підтверджено шкоду на загальну суму 231 565,72 грн.; висновком судової економічної експертизи № 1665 від 03.03.2025 щодо розрахунку розміру завданої шкоди внаслідок незаконної порубки дерев на ділянці лісосмуги між с. Щасливе (Горького) та с. Максимівка Богодухівського району, Харківської області за початковими координатами 50.0867500, 35.7565089 та кінцевими координатами 50.0869938, 35.7481726, яким підтверджено шкоду на загальну суму 231 565,72 грн.; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за особою №14/5643т від 13.09.2024 відносно ОСОБА_8 , яким встановлено, що останній перебував на місці вчинення незаконної порубки та в подальшому перевозив незаконно зрубану деревину до місця зберігання; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуальне спостереження за річчю, а саме автомобілем «ГАЗ-2705», д.р.н. НОМЕР_1 , №14/4725т від 06.08.2024, яким встановлено, що ОСОБА_8 на вказаному автомобілі перевозив незаконно зрубану деревину; - протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №14/4029т від 04.07.2024 відносно ОСОБА_8 , яким встановлено спілкування між фігурантами злочину з приводу рубки дерев та їх перевезення, використання засобів конспірації тощо; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за особою №14/4827 від 12.08.2024 відносно ОСОБА_8 , яким встановлено, що 09.07.2024, 16.07.2024 та 18.07.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на автомобілі «Chevrolet Niva», д.р.н. НОМЕР_2 , виїжджали до місця вчинення незаконної порубки, де в подальшому вантажили в автомобіль «ГАЗ 2705», д.р.н. НОМЕР_1 , деревину та перевозили на базу, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . - протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії візуального спостереження за місцем № 14/4826т від 12.08.2024, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , яким встановлено, що 08.07.2024, 09.07.2024, 10.07.2024, 11.07.2024, 16.07.2024, 17.07.2024, 18.07.2024 та 19.07.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на автомобілі «ГАЗ 2705», д.р.н. НОМЕР_1 , привозили та розвантажували на території бази деревину; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №14/5986т від 07.10.2024 відносно ОСОБА_8 , яким встановлено спілкування між фігурантами злочину з приводу рубки дерев та їх перевезення, використання засобів конспірації тощо; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №14/6134т від 17.10.2024 відносно ОСОБА_9 , та протоколом огляду додатку до протоколу DVD-R № 1400т від 26.06.2024, якими встановлено спілкування між фігурантами злочину з приводу рубки дерев та їх перевезення, використання засобів конспірації тощо; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж №14/6137т від 17.10.2024 відносно ОСОБА_10 , та протоколом огляду додатку до протоколу DVD-R № 1402т від 26.06.2024, якими встановлено спілкування з ОСОБА_8 з приводу купівлі-продажу деревини.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 , є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.28, ч.4 ст. 246 КК України КК України, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до сьоми, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, свідчать про його суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, а саме, що він підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, пов`язаних із незаконною порубкою дерев у захисних насадженнях (у тому числі, полезахисних лісових смугах тощо), розташованих на території Богодухівського району, Харківської області з подальшим перевезенням, зберіганням та збутом цих незаконно зрубаних дерев, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, та вів свою злочинну діяльність протягом тривалого часу, а тому може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення, переховуватися від слідства і суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор у судовому засіданні підтримав зазначене клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, причетність до інкримінованого злочину визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора який наполягав на задоволенні клопотання, підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, оскільки наявні обставини, які виправдовують застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя керується приписами ст. 194 КПК України, а саме: під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Відділом відділом з розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 13.02.2024, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

Судом встановлено, що 29.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ним інкримінованого злочину.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків.

Слідча суддя враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення у судовому засіданні доведений можливий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 за необхідності зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у виді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, із засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

При оцінці доводів прокурора про існування ризику впливу на потерпілих, свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Покази свідків у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Наведені обставини формують у слідчого судді переконання щодо наявності ризику впливу на учасників цього кримінального провадження.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у цілому характеризує особу як таку, що не здатна дотримуватись правових приписів, дає наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує відомості про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, майновий та сімейний стан, а саме те, що він, раніше не судимий, тимчасово не працює, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги вагомість наявних даних про причетність до вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання яке може бути застосовано, відомостей про особу підозрюваного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під домашнім арештом цілодобово, слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують перелічені вище ризики.

Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрювану додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та експертами у вказаному кримінальному провадженні.

З врахуванням викладеного та відомостей про особу підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування до 29 червня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 492 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 13.02.2024 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (за винятком необхідності пройти в укриття при повітряній тривозі) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в межах строку досудового розслідування до 29 червня 2025 року включно.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що в разі невиконання ОСОБА_5 вказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 29 червня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1