Справа 367/3035/23 Головуюча в суді І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/927/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000200 від 13.04.2023 за апеляційною скаргою прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000200 від 13.04.2023 щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, повернуто прокурору Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, як такий, що не відповідає ст.291 КПК України, для усунення недоліків.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що у даному кримінальному провадженні обвинувальний акт, всупереч ст.291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правпорушення з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зокрема, обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення, а фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення мають істотні суперечності між собою, а саме відсутній конкретний спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та наявні суперечності в часі вчинення кримінального правопорушення. Так, з викладу фактичних обставин неможливо встановити спосіб та час придбання ОСОБА_8 наркотичного засобу, спосіб зберігання і період часу, протягом якого останній зберігав наркотичний засіб. В обвинувальному акті вказано, що ОСОБА_8 придбав наркотичний засіб не пізніше 18 години 05 хвилин 12.04.2023, натомість далі зазначено, що о 17 годині 36 хвилин 12.04.2023 останній був зупинений працівниками поліції, які провели слідчі дії (які саме не зазначено) тапід час яких було виявлено у ОСОБА_8 наркотичний засіб. З такого викладу не зрозуміло, час придбання обвинуваченим нарктичного засобу, період зберігання та чи був наявний у обвинуваченого наркотичний засіб на момент його зупинки працівниками поліції. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що в формулюванні обвинувачення не вказано конкретну мету незаконного зберігання наркотичного засобу.

В апеляційній скарзі прокурора вказано на незаконність ухвали та необхідність її скасування у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обгрунтування доводів скарги послався на те, що судом першої інстанції підставою для повернення обвинувального акта є суперечливість формулювання фактичним обставинам кримінального правопорушення, натомість прокурор зазначив, що така позиція суду не відповідає нормам п.5 ч.1 ст.291 КПК України, в якій зазначено, що прокурор викладає в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які є встановленими, правову кваліфікацію та формулювання обвинувачення. Так, прокурор зазначив, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 . В викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, які встановлені під час досудового розслідування, а саме, те що ОСОБА_8 був зупинений працівниками поліції о 17 годині36 хвилин 12.04.2023 та у подальшому під час слідчих дій о 18 годині 05 хвилин 12.04.2023 був вилучений наркотичний засіб. Формулювання же обвинувачення може немістити посилання на час зупинення ОСОБА_8 , що не є будь-яким порушенням КПК України, у тому числі істотним і не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, спосіб вчинення кримінального правопорушення у вигляді придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Прокурор вказав, що під час викладення формулювання обвинувачення у обвинувальному акті зазначено ті дані, які достовірно встановлені, і які по суті не суперечать викладу фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.Крім того, прокурор зазначив, що питання про узгодження викладених в обвинувальному акті фактичних обставин з правовою кваліфікацією не можуть бути предметом розгляду у підготовчому засіданні, оскільки на цій стадії суд лише встановлює відповідність процесуальної форми обвинувального акта вимогам закону. Просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

захисника, який заперечував щодо апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд, у підготовчому судовому засіданні має право повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України, зокрема, якщо він не відповідає вимогам, викладеним у ст. 291 КПК України.

Як убачається із мотивувальної частини ухвали, у якості підстав, які обумовили рішення про повернення обвинувального акта прокурору, був висновок суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить конкретного формулювання обвинувачення, а фактичні обставини справи та формулювання обвинувачення мають істотні суперечності між собою, а саме відсутній конкретний спосіб вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та наявні суперечності в часі вчинення кримінального правопорушення, а також не вказано конкретну мету незаконного зберігання обвинуваченим наркотичного засобу.Колегія суддів зважає на те, що наведені судом причини не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Між тим, такий висновок грунтується на неправильному застосуванні положень кримінального процесуального закону і погодитись із ним не можливо. Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000200 від 13.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення. Формулювання обвинувачення, на думку колегії суддів сформульовано конкретно та дає підстави зрозуміти про вчинення обвинуваченим якого кримінального правопорушення, передбаченого Особливою частиною КК України стверджується прокурором. Тобто, вимоги п.5 ч.2 ст. 291 КПК України органом досудового розслідування при складанні обвинувального акту були виконані. Щодо посилання суду першої інстанції про неможливість встановлення способу, часу придбання ОСОБА_8 наркотичного засобу, способу зберігання, періоду часу, протягом якого останній зберігав наркотичний засіб, а також конкретну мету незаконного зберігання наркотичного засобу, варто зазначити, що зміст, повнота та обгрунтованість сформульованого обвинувачення, на етапі підготовчого засідання та перевірки обвинувального акта на відповідність нормам закону, не допускається.

Вимоги щодо обвинувального акта викладені у ст.291 КПК України, які загалом, стосуються його форми та змісту. Тобто, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає ст. 291 КПК України, зокрема: якщо у ньому відсутні складові, передбачені ч.2 ст.291 КПК України; якщо він містить положення, що суперечать одне одному; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки. Тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд. Таких недоліків у обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000200 від 13.04.2023 колегією суддів не встановлено, а наведені суддею місцевого суду обставини не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України.

За таких обставин, ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000200 від 13.04.2023 щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, не може визнаватись законною та обгрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314-317 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000200 від 13.04.2023 щодо ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України- скасувати.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314-317 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

_______________________ __________________________ ________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4