Провадження № 1-кс/947/9419/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000276 від 19.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт в частині заборони користування автомобілем марки «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2025 року в рамках кримінального провадження № 0000276 від 19.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та повернути автомобіль власниці.

В обґрунтування клопотання вказує на те, що власницею даного транспортного засобу є ОСОБА_4 . В рамках кримінального провадження було проведено усі необхідні експертизи із вилученим транспортним засобом та висновки експертів отримані органом досудового розслідування. Таким чином, на думку представника власниці майна, станом на теперішній час відсутня необхідність в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на означений транспортний засіб, шляхом заборони користування ним.

Адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій вимоги поданого клопотання підтримав та просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 подав до суду заяву, в якій зазначив, що наразі експертами транспортний засіб марки «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 оглянуто, а тому він не заперечує проти скасування арешту в частині заборони користування транспортним засобом. Просив розглянути клопотання без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяви представника власниці майна та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження № 0000276 від 19.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було накладено арешт на автомобіль марки «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Вказаний автомобіль марки «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що автомобіль «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто відповідав критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речового доказу та проведення експертиз, на нього було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на автомобіль було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Прокурор не заперечує проти скасування заборони користування автомобілем «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 , оскільки вказаний транспортний засіб було оглянуто експертами.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що теперішній час потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування майном, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2025 року в рамках кримінального провадження № 0000276 від 19.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України наавтомобіль марки «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 відпала, оскільки транспортний засіб було оглянуто експертами.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що скасування арешту майна в частині користування є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власниці не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій та експертиз.

За таких обставин, в цілях не порушення гарантованих Конституцією України та законами України права власності ОСОБА_4 , зокрема, права користування транспортним засобом, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна в частині заборони користування - підлягає задоволенню, а транспортний засіб - передачі на відповідальне зберігання власниці з попередженням останньої про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати арешт в частині заборони користування автомобілем марки «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2025 року в рамках кримінального провадження № 0000276 від 19.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Автомобіль марки «NISSAN MICRA», р/н НОМЕР_1 передати на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Попередити власницю майна про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1