ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/2623/23

Провадження № 11-кп/820/567/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Волочиського районного суду від 18 червня 2025 року задоволено подання фахівця І категорії Хмельницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чистопілля Верхньорогачицького району Херсонської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого на посаді пекаря у ФОП ОСОБА_9 , засудженого вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2024 року за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст.70 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, для відбування призначеного судом покарання.

Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України на 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, з направленням його для відбування вказаного покарання.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення вказав, що ОСОБА_7 систематично (чотири рази), без поважних причин, не виконав покладені на нього вироком суду, передбачені ч.1 ст.76 КК України, обов`язки, зокрема, періодично з`являтися в орган з питань пробації для реєстрації, за що неодноразово був попереджений про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання фахівця І категорії Хмельницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Свої вимоги аргументує тим, що органом пробації не доведено, що він умисно ухилявся від відбування покарання з випробуванням, а також судом першої інстанції не встановлено умислу в його діях на невиконання обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України..

Стверджує, що судом першої інстанції не враховано, що він став на шлях виправлення, позитивно характеризується по місцю проживанню та по місцю роботи, продемонстрував позитивні зміни в своїй поведінці та ставленні до обов`язків, що свідчить про його готовність до законослухняного життя після звільнення від відбування покарання з іспитовим строком.

Також, він є членом сім`ї загиблого, проживає з матір`ю ОСОБА_10 , перебуває в хороших стосунках з односельчанами, належно поводить себе в громадських місцях, що підтверджується характеристикою Ожиговецького старостинського округу від 25.06.2025 за №44. Його брати ОСОБА_11 та ОСОБА_7 перебувають на військовій службі за призовом під час мобілізації, що підтверджується довідками військових частин від 26.06.2025 та 22.04.2025 відповідно.

Наголошує, що судом першої інстанції не взято до уваги пояснювальну записку ФОП ОСОБА_9 про проходження ним навчання з 25 листопада 2024 року, в зв`язку з чим він не зміг своєчасно з`явитися на відмітку до уповноваженого органу з питань пробації.

Звертає увагу, що він не з`явився на реєстрацію 27 травня 2024 року, 22 липня 2024 року, 28 жовтня 2024 року та 25 листопада 2024 року в зв`язку з тим, що він працював у с. Іванівка Білоцерківського району Київської області та не мав можливості приїхати, тому причини його неявки є поважними.

Стверджує, що всі докази в сукупності підтверджують відсутність в його діях умислу на порушення ним правил та умов відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням, регламентована у ст.166 КВК України, зокрема, у ч.2 передбачено, що якщо засуджений систематично не виконує покладені на нього обов`язки, уповноважений орган пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у частині 3, систематичне невиконання покладених на засудженого обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений п.3 ч.2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засудженого ОСОБА_7 19 березня 2024 року поставлено на облік Хмельницького районного сектору №2.

02 квітня 2024 року йому роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 164 КВК України, а також він попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання.

27 травня 2024 року, 22 липня 2024 року, 28 жовтня 2024 року та 25 листопада 2024 року ОСОБА_7 у визначені для реєстрації дні на відмітку до органу пробації не з`явився. Останній неодноразово попереджався про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, з ним неодноразово проводились роз`яснювально-профілактичні бесіди.

Колегія суддів погоджується, що в даному випадку має місце систематичне невиконання засудженим обов`язків, покладених на нього, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд обґрунтовано прийняв рішення про задоволення подання фахівця І категорії Хмельницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_8 з огляду на ту обставину, що засуджений ОСОБА_7 протягом іспитового строку систематично порушував порядок та умови відбування покарання та не бажав ставати на шлях виправлення.

При цьому, наявність міцних соціальних зав`язків, позитивних характеристик по місцю проживання та роботи, на які вказує засуджений, його позитивна поведінка з грудня 2024 року, не є безумовними підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають вплив на поведінку засудженого, та не є такими, що спростовують небажання стати на шлях виправлення ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухвали суду першої інстанції та безпідставність доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_7 , в апеляційному порядку не виявлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2025 року, якою задоволено подання фахівця І категорії Хмельницького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3