ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4888/23

Провадження № 11-сс/820/257/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

представника скаржника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою, у якій просила постанову начальника ВРЗСЖО слідчого відділу Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002205 від 25 листопада 2023 року, скасувати. В обґрунтування скарги посилається на те, що вказана постанова прийнята передчасно без всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні її скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0002205.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи; зібраним доказам була надана об`єктивна юридична оцінка та прийнято обґрунтоване та мотивоване процесуальне рішення.

З таким рішенням слідчого судді ОСОБА_8 та її представник - адвокат ОСОБА_7 не погодились та подали апеляційні скарги, у яких просили ухвалу слідчого судді скасувати, скаргу ОСОБА_8 задовольнити, а кримінальне провадження повернути для продовження досудового розслідування.

Посилаються на те, що слідчий прийшов до передчасного висновку про закриття кримінального провадження, оскільки не було проведено повного та всебічного розслідування, не надана оцінка доказам та не проведено усіх слідчих дій.

Стверджують, що було порушено право неповнолітньої потерпілої на захист, оскільки їм не було надано можливості подати клопотання про призначення додаткової експертизи.

На їх думку, у даному кримінальному проваджені встановлено подію, дії та особу, яка їх вчинила, а тому відсутні підстави для закриття кримінального провадження.

Слідчим суддею не взято до уваги, що у матеріалах кримінального провадження відсутні первинні документи від 24 листопада 2023 року, а також відомості про вилучення та дослідження речей ОСОБА_9 .

Крім того, апелянтам не було надано можливості ознайомитися із матеріалами кримінального провадження та отримати копію постанови слідчого про призначення судово-психологічної експертизи від 25 вересня 2024 року, а також ознайомитись із висновками такої.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній, прокурора та слідчого, які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених п. 2 частини першої цієї статті у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Як вбачається із матеріалів провадження, СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002205, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

24 листопада 2023 року ОСОБА_10 звернулась до Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою про те, що цього дня, близько 15 год. у м. Шепетівка по пров. Гвардійський, 4, на території недобудованої будівлі, ОСОБА_9 вчинив щодо неї насильницькі дії сексуального характеру.

21 березня 2025 року начальником ВРЗСЖЗО СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області винесено постанову про закриття даного кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Однак, закриваючи вказане кримінальне провадження, слідчий не дотримався наведених вище вимог закону, а викладені у скарзі ОСОБА_8 , обставини не були перевірені слідчим суддею належним чином.

Диспозицією ч. 3 ст. 153 КК України передбачено відповідальність за сексуальне насильство, тобто вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинене групою осіб, або сексуальне насильство щодо неповнолітньої особи.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07 грудня 2020 року (справа № 562/1629/17, провадження № 51-1416 кмо 20), об`єктивна сторона «сексуального насильства» виражається лише в діях між особами однієї або протилежної статі, не пов`язаних із проникненням у тіло іншої особи. Спосіб же у ст. 153 КК звузився, оскільки тепер у ній закріплені лише насильницькі дії, які охоплюють прояви фізичного та психічного насильства, а також використання безпорадного стану потерпілого. При цьому насильницький спосіб набув конкретизації через формулювання «без добровільної згоди потерпілої особи», що є, як і при зґвалтуванні, домінуючим криміноутворюючим чинником.

Таким чином, сексуальним насильством є дії, які: посягають на статеву недоторканність та свободу; носять насильницький характер; відбуваються без добровільної згоди потерпілої особи; відбуваються без проникнення в тіло іншої особи.

Як вбачається із матеріалів справи, допитана під час досудового розслідування неповнолітня потерпіла ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_9 , всупереч її волі завів її на подвір`я недобудованого будинку, де штовхнув її та заліз руками під її куртку. Після цього, він, піднявши її плаття, зняв з потерпілої колготи та труси. Утримуючи її ліву руку своєю правою рукою, ОСОБА_9 зняв із себе штани та труси та сів на коліна потерпілої. Вона намагалась чинити йому опір, царапаючись та кличучи на допомогу. Коли на місце події прийшов невідомий чоловік, ОСОБА_9 злякався і втік в кущі.

Допитаний, як свідок неповнолітній ОСОБА_9 пояснив, що запропонував потерпілій показати одне цікаве місце, на що вона відмовила. Однак, він взяв її за руку та потягнув за собою. Прийшовши на територію недобудованого будинку, він почав знімати з неї штани. Коли він засунув руку під куртку ОСОБА_10 , вона почала чинити опір, завдаючи йому ударів. Продовжуючи свої дії, він однією рукою почав знімати з неї колготи, а потерпіла у відповідь вдарила його в обличчя та, вириваючись від нього, впала на спину. Також, ОСОБА_9 пояснив, що не знімав із себе штанів, лише встиг розстібнути ґудзик. Із потерпілої він приспустив лише колготи, а спідниці та трусів не знімав.

Отже, надаючи покази як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_9 підтвердили, що останній силоміць привів потерпілу на територію недобудови, де всупереч її волі заліз під куртку та роздягав її. Його дії були припинені у зв?язку із появою третьої особи, тобто припинення таких не залежало від волі ОСОБА_9 .

А тому, слідчий прийшов до хибного висновку про критичну оцінку показань потерпілої, щодо вчинення відносно неї сексуального насильства.

Поза увагою слідчого також залишилося те, що на джинсах, добровільно наданих ОСОБА_9 , у яких він перебував 24 листопада 2023 року, виявлено сліди болота в області колін, що підтверджує покази ОСОБА_10 про те, що останній сідав на неї зверху.

Разом з тим, твердження слідчого про відсутність у діях ОСОБА_9 умислу на вчинення дій сексуального характеру, оскільки внаслідок вікових та психологічних особливостей він не усвідомлював значення таких, як дій саме сексуального характеру, на думку колегї суддів, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки із показів ОСОБА_10 вбачається, що вони обговорювали тему статевих відносин.

Окрім того, станом на день події ОСОБА_9 виповнилось 14 років, відповідно до його пояснень він за місяць до цього дивився порнографічні матеріали, що свідчить про його обізнаність у темі статевих зносин, а тому роздягаючи потерпілу, не міг не усвідомлювати, що вчиняє щодо неї дії сексуального характеру.

Тобто, в діях ОСОБА_9 вбачається усі елементи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, зокрема й субєктивної сторони.

Надаючи оцінку критичну показам потерпілої, слідчий залишив поза увагою висновок судово-психологічної експертизи № 3364/23-26 від 25 березня 2024 року, проведеної за показаннями ОСОБА_9 , наданими 25 листопада 2023 року.

Згідно із висновком судово-психологічної експертизи № 3363/23-26 від 25 березня 2024 року, за результатами аналізу відеозапису допиту ОСОБА_10 , спостерігається відхилення від базового типу її поведінки та виявлені ознаки, які можуть свідчити про наявність в психічній діяльності смислового та тактичних бар?єрів, приховування нею дійсної та детальної інформації стосовно: пояснення, щодо дій протиправного характеру, скоєних по відношенню до неї ОСОБА_9 ; інформації про тривалість дій сексуального характеру; пропозиції ОСОБА_11 зайнятися сексом; характеру болю, який вона відчувала; часу, протягом якого вона кричала і кликала на допомогу, поцілунків в губи, їх кількість та чи проти її волі вони вчинялися ОСОБА_11 (т.1 а.п. 96-102).

Згідно з висновком судової-психологічної експертизи за відеоматеріалами № 1010/24-26 від 14 березня 2025 року (допит ОСОБА_10 проведено 03 липня 2024 року в порядку ст. 225 КПК України) в мовленнєвій діяльності потерпілої під час спілкування виявлено низьку активність і бідність інформативно-смислового змісту наданих нею відповідей, демонстрацію формально-пасивного стилю спілкування, що носила вимушений характер. Вказане дозволяє зробити висновок про відсутність ознак, які могли б вказувати на психотравматизацію від дій сексуального характеру зі сторони особи, яку потерпіла ідентифікує.

Під час допиту, відповіді ОСОБА_10 містять ознаки надання ймовірно нещирої інформації (наявні паузи, мовленнєві недоліки, наявна складність в підборі слів; потерпіла не тримає зворотний контакт з уповноваженою особою; з?являються додаткові подробиці, змінюється напередодні повідомлена інформація, демонструються провали в пам?яті, але лише на тих моментах, де потрібно деталізувати подробиці дій ОСОБА_11 по відношенню до неї) (т. 2 а.п. 138-143).

Згідно із висновком судово-психологічної експертизи № 3364/24-26 від 25 березня 2024 року, проведеної за показаннями ОСОБА_9 , наданими 25 листопада 2023 року, в психічній діяльності ОСОБА_9 виявлені смислові та тактичні бар?єри, що можуть свідчити про приховування ним повної інформації стосовно: пояснень, щодо дій та слів ОСОБА_12 ; відповідей про характер його дій по відношеню до неповнолітньої потерпілої; пояснень стосовно оголення статевих органів та зняття нижньої білизни. Вказане є ознакою наявності стресу та хвилювання через визнання окремих фактів, які необхідно повідомити слідчому.

Комунікативна діяльність ОСОБА_9 у процесі відтворювання ним досліджуваної події, що зафіксовані у ході проведення допиту за його участю від 25 листопада 2023року та результат перегляду відеозапису, в цілому дозволяють зробити висновок про те, протягом допиту за участю ОСОБА_9 , у нього виявлені ознаки напруження, хвилювання видати інформацію та страху розкрити подробиці досліджуваної ситуації.

За результатами аналізу відеозапису допиту експерт прийшов до висновку, що за ОСОБА_9 спостерігається орієнтовно-наставна поведінка, виявлені ознаки, які можуть свідчити про наявність внутрішнього психологічного конфлікту та ознаки, які вказують на невидання допитуваним всієї відомої йому інформації на окремих фрагментах допиту (т. 2, а.п. 58-64).

Враховуючи вищевикладені висновки експертиз, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий однобічно оцінив покази потерпілої, надавши перевагу свідченням ОСОБА_9 , оскільки відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 3364 від 25 березня 2024 року, проведеної за його показаннями, наданими 25 листопада 2023 року, в його психічній діяльності виявлені смислові та тактичні бар?єри, що можуть свідчити про приховування ним повної інформації щодо того, що відбулося.

Натомість, також є слушними твердження апелянтів про порушення права на захист потерпілої під час досудового розслідування, оскільки слідчим не було надано їй на ознайомлення висновок судово-психологічної експертизи № 3363/23-26 від 25 березня 2024 року, що у подальшому позбавляло можливості останню заявити клопотання про призначення додаткової експертизи.

Окрім того, ні слідчим, ні слідчим суддею не перевірені обставини, про які зазначали потерпіла та її законний представник щодо дати та часу звернення потерпілої до поліції, а також її огляду цього ж дня.

Зокрема, із показань потерпілої та її законного представника вбачається, що потерпіла звернулась до поліції ввечері того ж дня, коли сталась вказана подія, тобто 24 листопада 2023 року. Тоді ж було проведено її огляд. Однак, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з невідомих причин, були внесенні лише наступного дня 25 листопада 2023 року. Документи ж, складені 24 листопада 2023 року, у матеріалах кримінального провадження відсутні. Це могло суттєво вплинути на об`єктивність під час проведення досудового розслідування, оскільки такі докази були першочерговими, тобто найбільш правдиво відображали картину тих подій.

Таким чином, слідчим під час проведення досудового розслідування не здійснено необхідних дій для належного встановлення всіх обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об?єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки, через це оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає положенням закону та є передчасною.

Наведене вище також залишилось поза увагою слідчого судді, який ретельно не перевірив доводів ОСОБА_8 , а фактично обмежився загальними формулюваннями щодо повноти досудового розслідування, законності та обґрунтованості рішення слідчого.

Усунути допущені під час досудового розслідування істотні порушення приписів КПК України можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог щодо проведення повного, всебічного та об`єктивного встановлення й аналізу всіх обставин провадження, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_8 та її представника адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 , на постанову начальника ВРЗСЖО слідчого відділу Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002205 від 25 листопада 2023 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_8 задовольнити.

Постанову начальника ВРЗСЖО слідчого відділу Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 21 березня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002205 від 25 листопада 2023 року скасувати, а матеріали вказаного кримінального провадження направити начальнику органу досудового розслідування слідчого відділу Шепетівського районного управління ГУНП в Хмельницькій області для продовження проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3