Провадження №1-кп/712/431/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003189 від 29.09.2024, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, який має вищу освіту, є студентом Черкаського Національного університету імені Богдана Хмельницького, інвалідом, учасником бойових дій, депутатом, постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, за ознаками суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 29.09.2024 близько 18 години 20 хвилин, перебуваючи біля будинку № 50 по вул. Володимира Ложешнікова в м. Черкаси, під час конфлікту, який виник раптово на ґрунті особистих неприязних стосунків, тримаючи в правій руці ніж, наніс ним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар в ділянку грудної клітки зліва та один удар в ділянку лівого плеча, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з попаданням крові та повітря в ліву плевральну порожнину, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/990 від 29.10.2024 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; рани м`яких тканин лівого плеча, які відповідно до вказаного висновку експерта відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинив суспільно - небезпечне діяння, за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосувати примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом щодо ОСОБА_7 .

Потерпілий до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник потерпілого наполягав на застосуванні щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом.

В судовому засіданні законний представник та захисник щодо клопотання прокурора заперечували, просили застосувати щодо ОСОБА_7 заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

ОСОБА_7 визнав свою винуватість у вчиненні суспільно небезпечного діяння та пояснив, що 29.09.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , він вийшов на балкон покурити сигарету. Під балконом бігали діти і матюкалися, на що він їх запитав, чи це їх так батьки навчили. Між ним та ОСОБА_10 виникла словесна перепалка, після цього він вийшов на двір, поговорив з останнім і наніс йому два удари. Пояснити чому наніс удари потерпілому не зміг, зазначив, що об`єктивної причини так себе поводити він не вбачає, можна було б конфлікт вирішити розмовою. Ніж яким він наносив удари це його власний маленький швейцарський ніж. Після конфлікту ніж він заніс додому, а потім його забрали працівники поліції. Зазначив, що дуже шкодує за вчинене, радий, що ОСОБА_10 залишився живим і не втратив нормальні людські можливості через його дії. Всі обставини вчинення ним суспільно небезпечного діяння у клопотанні прокурора викладено правильно і він їх у повному обсязі підтверджує. Хотів би щоб суд призначив йому примусові заходи у вигляді амбулаторного лікування, однак не заперечуватиме стосовно призначення заходів медичного характеру зі звичайним наглядом.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 29.09.2024 приблизно о 18 год., перебуваючи у подвір`ї будинку, на прогулянці з дитиною, побачив ОСОБА_7 , у якого у правій руці був предмет схожий на ніж. Свідок зазначив, що це був ніж з брелка швейцарського ножа, як мультитул, лезо було невеличке сантиметрів три-чотири. Між ними відбулася штовханина, в результаті якої свідку було нанесено два удари в область грудної клітки і руки. На дитячому майданчику піднявся галас, мами кричали і виганяли ОСОБА_7 , діти почали плакати. Після цього ОСОБА_7 розвернувся і пішов додому. Жодних тілесних ушкоджень свідок ОСОБА_7 не завдавав. Цій події передувала неадекватна поведінки ОСОБА_7 , бо він викидав іншому хлопцеві сигарети з балкону, плював на припарковані автомобілі. Дитина свідка їхала на велосипеді під балконом ОСОБА_7 , між ними відбулася якась розмова, свідок покликав дитину щоб забрати звідти. ОСОБА_7 сказав йому, що харківські і київські приїдуть і розберуться з ним. Свідок відповів щоб ОСОБА_7 закрив рота та був вільний. На це ОСОБА_7 сказав, що зараз розберемося і пішов з балкону. Після цього він через хвилину вискочив з квартири. Цю подію бачили сусіди, мами, які гуляли з дітьми на дитячому майданчику. За два-три тижні до цієї події ОСОБА_7 , проходячи повз свідка, який стояв разом з іншими чоловіками, почав показувати неадекватні жести руками, на що свідок зробив йому зауваження. У відповідь на це ОСОБА_7 почав погрожувати, говорити неприйнятні речі та кинувся у бійку, декілька разів вдарив свідка ногою. При нанесенні удару ОСОБА_7 свідок схопив його за ногу, однак не бив, не завдавав будь-яких інших ушкоджень. Після цього ОСОБА_7 злякався, що свідок може дати йому відповідь і пішов додому. Потім ще була розмова з пані ОСОБА_11 , яка йому повідомила, що ОСОБА_12 краще не займати, не спілкуватися з ним, і не мати жодних справ. Жителі будинку також розповідали про незрозумілу поведінку ОСОБА_7 , а саме: він міг сміттєвий пакет комусь покласти під автомобіль, міг скандалити. Свідок зазначив, що перебував на амбулаторному лікуванні, була підозра на пошкодження селезінки та не відкривалася легеня, однак згодом все налагодилося.

Допитаний у судовому засіданнісвідок ОСОБА_13 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_7 . Також свідок знає потерпілого ОСОБА_9 , оскільки той проживає у сусідньому будинку. У 29 вересня 2024 року приблизно о 18 год. 00 хв. по АДРЕСА_3 , він перебував у своїй квартирі, що знаходиться на четвертому поверсі. Вийшов на балкон. ОСОБА_12 також був у себе на балконі, оскільки їх квартири є сусідніми, в цей час ОСОБА_10 перебував на вулиці зі своєю компанією, біля автомобіля. Свідок зазначив, що син ОСОБА_10 бігав під балконом і він підійшов його забрати і з ОСОБА_12 у них була словесна розмова. Після цього ОСОБА_12 вибіг з квартири на двір до потерпілого, почалися крики, ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_14 ножем. Коли свідок спустився вниз, то бачив як приїхала швидка і ОСОБА_10 забрали в лікарню. На потерпілому він бачив одне ушкодження, оскільки після того як ОСОБА_7 його вдарив пішла кров. Свідок бачив, що наряддям вчинення правопорушення був блискучий предмет, що саме це ніж він не бачив. ОСОБА_7 наносив багато ударів. Потерпілий відмахувався від ОСОБА_7 та намагався уникати ударів. Свідок пояснив, що зі свого балкону чітко бачив територію дитячого майданчика.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що з ОСОБА_7 є сусідами, потерпілого ОСОБА_14 вона також знає, бо їхні діти граються разом, тому вони і познайомилися. У вересні місяці 2024 року точний час свідок не пам`ятає, приблизно о 18 год. вона перебувала вдома та вийшовши на балкон, що знаходиться на другому поверсі бачила вже сам процес бійки, оскільки балкон виходить прямо на дитячий майданчик. ОСОБА_7 та ОСОБА_16 кулаками наносили удари один одному. Потім вона побачила, що у ОСОБА_7 у руках щось блиснуло, якийсь предмет. Після цього у ОСОБА_17 пішла кров, він сів на лавку, зняв футболку приклавши її до рани. Вона відразу вибігла на вулицю щоб допомогти. Саму рану вона не бачила.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_18 пояснила, що 29.09.2024 приблизно о 18 -19 год. за адресою: АДРЕСА_3 , вона перебувала на дитячому майданчику разом іншими особами, в тому числі там перебував і потерпілий. ОСОБА_7 в цей час знаходився у себе на балконі і щось вигукував, він звертався не конкретно до когось, а загалом до всіх. В цей час під під`їздом гуляли діти і син потерпілого також. ОСОБА_16 підійшов до сина та сказав щоб він тут не гуляв, а йшов на дитячий майданчик. Після цього ОСОБА_7 вибіг на двір, почав провокувати бійку і наступати на потерпілого. Потім дістав ножа і вдарив потерпілого. Тілесні ушкодження потерпілому були нанесені в район плеча та грудної клітки. Потерпілий намагався ухилятися від ударів та відступав.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_19 пояснила, що 29.09.2024 вона разом з дитиною вийшла на дитячий майданчик за адресою: АДРЕСА_3 . Почула, що хтось кричить з балкону. Бачила як дитина кинула м`ячик і про щось говорила з ОСОБА_7 , який перебував на балконі. В цей час потерпілий підійшов до свого сина щоб забрати його з під балкону. Потім ОСОБА_16 повернувся з дитиною на майданчик, а ОСОБА_7 вискочив з дому до нього. ОСОБА_12 підійшов до хлопців ( ОСОБА_14 та його друга), які сиділи біля автомобіля з відкритим багажником, та почав замахуватися на потерпілого. В результаті чого ОСОБА_12 наніс потерпілому удар у руку і після цього пішов додому.

У судовому засіданні був допитаний лікар ОСОБА_20 , який є виконуючим обов`язки завідуючого відділення ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України», та повідомив, що з 08.04.2025 лікує ОСОБА_7 . Його психічний стан характеризувався відсутністю продуктивного психопатологічної симптоматики, а саме розладів сприйняття, омани сприйняття та маячіння, настрій рівний, агресивних суїцидальних тенденцій не виявлено, спілкувався доброзичливо, зауважень до його поведінки не має. Лікування отримував самостійно без зауважень. Психічний стан, за період перебування у закладі був рівний і стабільний. Характерні ознаки для шизофренічного процесу такі як маячіння, розлади сприйняття, коливання настрою, відсутні. На зауваження персоналу закладу реагував гарно. Лікар зауважив, що зробити висновки стосовно його суспільної небезпеки для оточуючих та можливості перебування на амбулаторному лікуванні не має права.

Вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.09.2024, відповідно до якої ОСОБА_9 повідомив про те, що 29.09.2024 приблизно о 17 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , отримав ножове поранення від знайомого чоловіка;

-протоколом огляду місця події від 29.09.2024 та таблицею зображень до протоколу, відповідно до якого оглянуто предмет схожий на ніж з червоною ручкою та слідами речовини бурого кольору на лезі;

-протоколом огляду місця події від 29.09.2024 та таблицею зображень до протоколу, відповідно до якого оглянуто відкриту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , яка розташована у дворі між будинками по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.09.2024 та додатком до протоколу відповідно до якого затримано ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду предмета від 16.10.2024 відповідно до якого оглянуто копії документів, доданих потерпілим ОСОБА_9 . В результаті огляду виявлено: копію паспорту НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 , копію виписки № 1520 заповненої на ім`я ОСОБА_9 з КНП «Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», копію довідки № 162/1 військово-лікарської комісії відносно солдата ОСОБА_9 ;

-постановою визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 16.10.2024;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.10.2024 та додатком до протоколу проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_9 від 17.10.2024 диск 1/1;

-протоколом огляду документа від 22.10.2024, відповідно до якого оглянуто медичну карту стаціонарного хворого № 19520 заповнену на ім`я ОСОБА_9 ;

-постановою про визнання речовими доказами та його приєднання до матеріалів кримінального провадження від 22.10.2024;

-висновком експерта № 02-01/990 від 29.10.2024, відповідно до якого у ОСОБА_9 мали місце наступні тілесні ушкодження: рана грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину, з попаданням крові та повітря в ліву плевральну порожнину; рана м`яких тканин лівого плеча. Вказані ушкодження виникли від дії гострого предмету, з колото-ріжучими властивостями, по давності виникнення можуть відповідати часу, вказаному в постанові про призначення експертизи тобто 29.09.2024 та відносяться: - рана грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину з попаданням крові та повітря в ліву плевральну порожнину до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя; рана м`яких тканин лівого плеча до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Рана грудної клітки зліва, яка проникає в плевральну порожнину, з попаданням крові та повітря в ліву плевральну порожнину, у ОСОБА_9 є небезпечною для життя як у момент заподіяння, так і в своєму клінічному протіканні. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , могли виникнути за обставин, на які він вказав в протоколі проведення слідчого експерименту від 17.10.2024. Ділянка грудної клітки зліва, де розміщена рана та ділянка лівого плеча, де розміщена рана доступні для нанесення ушкоджень власною рукою. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_9 , не могли виникнути в результаті падіння з положення стоячи, в результаті падіння з положення стоячи падаючи на площину чи виступаючу поверхню;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2024 та додатком до протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_18 від 27.10.2024 диск 1/1;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2024 та додатком до протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_19 від 27.10.2024, диск 1/1;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.10.2024 та додатком до протоколу проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_13 від 27.10.2024, диск 1/1;

-висновком експерта № 05-1-09/516 від 10.10.2024, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО;

-висновком експерта № 05-1-09/517 від 10.10.2024, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи крові А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи крові А(II) з ізогемаглютиніном анти-В., за ізосерологічною системою АВО. В слідах на футболці: (об`єкт № 1) знайдена кров людини та виявлений ОСОБА_21 слідах на шортах: (об`єкт № 2) знайдена кров людини та виявлений антиген А. Таким чином, враховуючи результати серологічного дослідження речових доказів та групову належність крові осіб, що проходять у справі, можна передбачити, що: ОСОБА_22 , виявлений в слідах крові людини на футболці (об`єкт № 1). на шортах (об`єкт № 2), може походити за рахунок крові особи (осіб) з групою крові А(II) з ізогемаглютиніном анти-В. Походження крові від потерпілого ОСОБА_9 не виключається. Походження крові від підозрюваного ОСОБА_7 не виключається;

-протоколом огляду речей від 29.10.2024, відповідно до якого предметом огляду є футболка світлого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору та шорти зеленого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору;

-постанова про визнання речовими доказами та їх передачу на зберігання від 29.10.2024;

-висновком експерта № 05-5-06/371 від 25.10.2024, відповідно до якого згідно судово-медичної експертизи зразка крові потерпілого ОСОБА_9 проведеної у відділенні судово-медичної імунології група крові А (ІІ) з з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (висновок експерта № 05-1-09/516 від 10.10.2024). Згідно судово-медичної експертизи зразка крові підозрюваного ОСОБА_7 проведеної у відділенні судово-медичної імунології група крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 (висновок експерта №05-1-09/517 від 10.10.2024 року). При судово-медичній експертизі ножа (об.1), наданого на дослідження, кров та ядровмісні клітини не виявлено. При судово-медичній експертизі речовини бурого кольору на ножі (об.2) виявлено кров людини, статеву приналежність якої не встановлено у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові. При серологічному дослідженні даної крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Таким чином, враховуючи отримані результати, групу крові осіб, що проходять у справі, можна прийти до висновку, що кров на ножі (об.2) може походити від особи (осіб) з групою крові А(11) з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров могла походити, як від потерпілого ОСОБА_9 , так і від підозрюваного ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду речей від 25.10.2024, відповідно до якого оглянуто предмет схожий на ніж;

-постановою про визнання, приєднання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25.10.2024;

-протоколом огляду документів від 28.10.2024, відповідно до якого оглянуто картку виклику швидкої медичної допомоги № 551 від 29.09.2024, карту виїзду швидкої медичної допомоги від 29.09.2025 А551, оптичний диск CD круглої форми;

-постановою про визнання речовими доказом та його приєднання до матеріалів кримінального провадження від 28.10.2024;

-висновком судово-психіатричного експерта № 559 від 23.10.2024, відповідно до якого у ОСОБА_7 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, відмічалися прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом, стан нестійкої ремісії з психопатологічними розладами і наростаючим дефектом (F-20.01 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), через що він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_7 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом, стан нестійкої ремісії з психопатологічними розладами і наростаючим дефектом, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих діях і при розгляді справи в суді. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_7 потребує застосування примусового заходу медичного характеру, поміщення в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь;

-висновком судово-психіатричного експерта № 207 від 31.03.2025, відповідно до змісту якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії параноїдної форми, епізодичний перебіг, стан становлення медикаментозної ремісії і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на даний час потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначене суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» передбачено, що зазначені примусові заходи мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ч.1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частиною 3 статті 94 КК України визначено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта № 207 від 31.03.2025 ОСОБА_7 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

У клопотанні прокурор просив застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до лікувального закладу з наданням психіатричної допомоги з посиленим наглядом, посилаючись на висновок судово-психіатричної експертизи № 599 від 23.10.2024.

Станом на дату прийняття рішення судом ОСОБА_7 вже тривалий час перебуває у лікувальному закладі, за висновком допитаного у судовому засіданні лікаря ОСОБА_20 , психічний стан ОСОБА_7 є стабільним, неагресивним, без продуктивної симптоматики.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що застосування щодо ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом є не доцільним, а тому клопотання прокурора необхідно задовольнити частково і застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.05.2025 ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, строком на 60 діб до 30 червня 2025 року включно

Враховуючи, що до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру до виходу із зазначеного хворобливого стану, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до набрання даною ухвалою законної сили.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, слід залишити без змін.

Підстав для застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_7 , суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 505, 512, 513 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_8 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003189 від 29.09.2024, відносно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази:

-ніж, вилучений під час огляду місця події по вул. Володимира Ложешнікова, буд. 50, у м. Черкаси, що знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області знищити;

-футболку та шорти, вилучені у ОСОБА_7 в ході особистого обшуку, які знаходяться на зберіганні у камері схову речових доказів Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області - повернути власнику ОСОБА_7 ;

-медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_9 з КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» залишити за належністю КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги»;

-копію карти виїзду та картки виклику швидкої медичної допомоги з оптичним диском, копію паспорта ОСОБА_9 , копію виписки з карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_9 , копію довідки ВЛК, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1