У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаною скаргою, в якій особа, що подала скаргу просить:

1. Визнати бездіяльність дізнавача Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, капітана поліції ОСОБА_4 , яка полягає у ненаданні матеріалів кримінального провадження, незаконною.

2. Зобов`язати дізнавача ОСОБА_4 надати ОСОБА_3 , як потерпілому, наступні матеріали кримінального провадження:

- протокол допиту свідка ОСОБА_5 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_6 ;

- висновок судової експертизи.

3. Зобов`язати надати вказані матеріали в електронному вигляді на його електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або через підсистему «Електронний суд» у строк, визначений слідчим суддею.

Скарга мотивована тим, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, яке розслідується Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Скаржник стверджує, що неодноразово звертався до Ужгородського районного управління поліції з проханням надати йому матеріали кримінального провадження, зокрема: протокол допиту свідка ОСОБА_5 ; протокол допиту свідка ОСОБА_6 ; висновок судової експертизи.

Вказує, що попередній дізнавач, ОСОБА_7 , не виконав його законні вимоги, відмовив у наданні матеріалів справи без належного обґрунтування та, більше того, вчинив дії, які він вважає неправомірними: передав заяника до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що не пов`язано з його запитом.

Заявник зазначає, що наразі дізнавач Ужгородського районного управління поліції, капітан поліції ОСОБА_8 , також не надав йому зазначені матеріали, чим порушує його права, передбачені ст. 56 та ст. 221 КПК України.

Ухвалою суду від 11.09.2025 року відкрито провадження за даною скаргою та призначено її до судового розгляду.

Скаржник в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд без його участі.

Дізнавач ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена (п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник стверджує, що неодноразово звертався до Ужгородського РУП з проханнями надати йому на ознайомлення матеріали кримінального провадження, одна йому було відмовлено без належного обґрунтування.

Так, статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з тим, у матеріалах скарги відсутні клопотання ОСОБА_3 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також докази того, що останнім було такі клопотання подано до Ужгородського РУП.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 не доведено, що має місце факт бездіяльності дізнавача у кримінальному провадженні, оскільки не надано доказів звернення із відповідним клопотанням та отримання такого клопотання органом досудового розслідування.

Крім того, відсутні докази того, що було відмовлено у задоволенні клопотання.

Відповідно до положень статті 307 КПК України рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача.

Керуючись ст.ст. 303, 305, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1