печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

представника власника майна: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 321-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене у ході обшуку від 24.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/43784/24-к від 26.09.2024, яке перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , а саме: транспортний засіб «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , одержувачем якого згідно вантажно-митної декларації є ТОВ «ЕКС АВТО ПЛЮС», з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000560 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час на території України діє організована злочинна група, учасники якої попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих речовин та сильнодіючих лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, без спеціального на те дозволу, організованою групою, в особливо великих розмірах. Учасники організованої групи об`єднані єдиним планом, відомими усім членам, з чітким розподілом функцій учасників групи, які спрямовані на досягнення злочинного плану.

Зокрема, одними із таких сильнодіючих лікарських засобів є «метандієнон» та «нандролон», які включені до Переліку сильнодіючих лікарських засобів, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.08.2007 №490.

Указані сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарські засоби, а також препарати, які містять їх в собі, учасники організованої групи пересилають з метою збуту як на території України, так і на території країн Європейського Союзу шляхом здійснення поштових відправлень у ТОВ «Нова Пошта», «Укрпошта» та інших, використовуючи при цьому вигадані анкетні дані та одноразові абонентські номери з метою конспірації.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що учасники групи також здійснюють виготовлення, придбання, перевезення, пересилання, зберігання з метою збуту, а також збут завідомо фальсифікованих лікарських засобів, за допомогою інформаційних систем, у тому числі Інтернету, у великих розмірах.

Під час допиту свідка та в ході вивчення матеріалів, які надійшли з Департаменту карного розшуку Національної поліції України, за результатом виконаного доручення в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що активним учасником вказаної групи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де може зберігати сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, фальсифіковані лікарські засоби та обладнання для їх виготовлення.

Так, 24.09.2024 на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва проведено обшуки за місцями проживання та діяльності осіб, які причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, зокрема за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, 24.09.2024 до ГСУ НП України з Департаменту карного розшуку Національної поліції України надійшла інформація про те, що у ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що активний учасник групи ОСОБА_4 пересувається на транспортному засобі марки «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 (транзитні номера), в якому може зберігати документи, речі, предмети, речовини, які мають значення у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наявністю невідкладного випадку, пов`язаного з рятуванням майна - предметів і документів, які мають значення доказів для досудового розслідування, 24.09.2024 у період часу з 11 год. 12 хв. до 12 год. 18 хв. старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 , проведено невідкладний обшук транспортного засобу «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 (транзитні номера), оскільки були достатні підстави вважати, що у ньому знаходяться предмети і документи, які можуть бути знищені, спотворені, пошкоджені у випадку зволікання із негайним проведенням указаної слідчої дії.

У ході проведення вказаної невідкладної слідчої дії виявлено та вилучено предмети та транспортний засіб, які мають значення для досудового розслідування:

1)транспортний засіб «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 (транзитні номера);

2)картонна коробка, в середині якої знаходяться рулони із наліпками з назвою «NEOFIN».

Зазначені вище предмети та транспортний засіб відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 24.09.2024 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/43784/24-к від 26.09.2024 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення, зокрема, вказаного транспортного засобу.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , за допомогою ТОВ «Нова пошта», використовуючи неіснуючі анкетні дані, неодноразово здійснював пересилання медичного продукту «NEOFIN» походження якого не відомо та який не зареєстрований на території України та може містити в собі лікарський засіб «соматропін», який є гормоном росту, при цьому використовуючи транспортний засіб «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 для їх перевезення, а також зберігання.

Згідно листа Держлікслужби України препарат «NEOFIN», виробництва NCA Нідерландів, «MGT» не зареєстрований в Нідерландах як лікарський засіб і може вважатися несанкціонованим (незареєстрованим) продуктом відповідно до національного законодавства. Також, згідно з базою даних авторизованих виробників NCA Нідерландів, «MGT» є невідомою компанією.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 у ході допиту пояснив, що офіційно не працевлаштований близько 3-х останніх років, стосовно походження вилученого транспортного засобу не надав.

У зв`язку із викладеним, на даний час з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, передачі, відчуження вищевказаного майна, а саме: транспортного засобу «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

В судове засідання прокурор не з`явився, про день, час, місце розгляду заяви повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Представник власника майна ТОВ "ЕКС АВТО ПЛЮС" - адвокат ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що вилучений автомобіль «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 належить власнику ТОВ "ЕКС АВТО ПЛЮС", хоча як зазначає орган слідства користується їм ОСОБА_7 який навіть не є належним його коритувачем та й сам ОСОБА_7 під час допиту повідоммляє, що вказаний автомобіль йому вірений виключно для ремонту. Також, зазначає, що з моменту вилучення автомобіля до сьогодні в даному кримінальному провадженні жлдніц особі не повідомлено про підозру, роль даного транспортного засобу в кримінальному провадженні не вказана. Підстав для подальшого його вилучення немає. Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2025 року справа №757/5369/25-к було зобов`язано компетентних осію повернути тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

Відтак, адвокат зазначає, що докази, які надані органом досудового розслідування та покладені в основу клопотання, є недостатніми та формальними, а тому накладення арешту на зазначене майно є надмірним, необгрунтованим та формальним процесуальним примусом.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за їх відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 4 ст. 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України, у випадку арешту майна з підстав, передбачених пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності. Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

За змістом положень ст. 2, 8 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series А № 98).

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000560 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 321-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час на території України діє організована злочинна група, учасники якої попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих речовин та сильнодіючих лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, без спеціального на те дозволу, організованою групою, в особливо великих розмірах. Учасники організованої групи об`єднані єдиним планом, відомими усім членам, з чітким розподілом функцій учасників групи, які спрямовані на досягнення злочинного плану.

Під час допиту свідка та в ході вивчення матеріалів, які надійшли з Департаменту карного розшуку Національної поліції України, за результатом виконаного доручення в порядку ст. 40 КПК України встановлено, що активним учасником вказаної групи є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де може зберігати сильнодіючі речовини та сильнодіючі лікарських засобів, що не є наркотичними або психотропними чи їх аналогами, фальсифіковані лікарські засоби та обладнання для їх виготовлення.

Так, 24.09.2024 на підставі ухвал Печерського районного суду м. Києва проведено обшуки за місцями проживання та діяльності осіб, які причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, зокрема за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом із тим, 24.09.2024 до ГСУ НП України з Департаменту карного розшуку Національної поліції України надійшла інформація про те, що у ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що активний учасник групи ОСОБА_4 пересувається на транспортному засобі марки «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 (транзитні номера), в якому може зберігати документи, речі, предмети, речовини, які мають значення у кримінальному провадженні.

У зв`язку з наявністю невідкладного випадку, пов`язаного з рятуванням майна - предметів і документів, які мають значення доказів для досудового розслідування, 24.09.2024 у період часу з 11 год. 12 хв. до 12 год. 18 хв. старшим слідчим в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 , проведено невідкладний обшук транспортного засобу «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 (транзитні номера), оскільки були достатні підстави вважати, що у ньому знаходяться предмети і документи, які можуть бути знищені, спотворені, пошкоджені у випадку зволікання із негайним проведенням указаної слідчої дії.

У ході проведення вказаної невідкладної слідчої дії виявлено та вилучено предмети та транспортний засіб, які мають значення для досудового розслідування:

- транспортний засіб «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 (транзитні номера);

- картонна коробка, в середині якої знаходяться рулони із наліпками з назвою «NEOFIN».

Зазначені вище предмети та транспортний засіб відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на можливість їх використання в якості речових доказів, а тому постановою слідчого від 24.09.2024 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/43784/24-к від 26.09.2024 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення, зокрема, вказаного транспортного засобу.

Відтак, прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно .

При цьому, в матеріалах клопотання відсутні будь-які дані, які б підтверджували, що зазначений автомобіль був знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберіг на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчому судді не надано.

Таким чином, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні відомості, які б давали розумні підстави і підозри вважати, що автомобіль який належить на праві власності ТОВ "ЕКС АВТО ПЛЮС", відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Що стосується постанови про визнання вилученого майна речовим доказом, то слід зазначити, що наявність такого процесуального рішення, відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, не є беззаперечним фактом відповідності майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

При цьому, прокурором у клопотанні, не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності ТОВ "ЕКС АВТО ПЛЮС", та що накладення арешту на належний ТОВ "ЕКС АВТО ПЛЮС" автомобіль, відповідає принципу розумності, є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Таким чином, оскільки прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності ТОВ "ЕКС АВТО ПЛЮС", про який зазначено у клопотанні, що може бути підставою для застосування арешту майна, то у відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України такий захід забезпечення як арешт майна не може бути застосовано у кримінальному провадженні, а відсутність відомостей та доказів на підтвердження того, що накладення арешту на автомобіль «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 , відповідає меті арешту, принципу розумності та пропорційності, є співрозмірним завданням кримінального провадження, свідчить про відсутність підстав вважати необхідним накладення арешту на автомобіль «BMW М8» VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 .

З огляду на викладене, з урахуванням положень ч. 3 ст. 132 КПК України та ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 321, ч. 2 ст. 321-1 КК України - відмовити.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1