Справа № 694/1832/25 1-кс/694/660/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою

21.06.2025 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (відеоконференцзв`язок),

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,у кримінальному провадженні №№0000746 від 19.06.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданка Шосткинського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, депутатом не є, проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія третього ВО взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому звані «солдат», учасник бойових дій (зі слів підозрюваного), раніше несудимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286-1, ч.1 ст.135 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

21.06.2025 слідчий слідчого відділу Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що 19.06.2025, близько 16 год 05 хв, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat» р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху України), відповідно до якого: «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння», керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по проїжджій частині вул. В. Чорновола в м. Звенигородка Черкаської області, в напрямку від вул. Криницького до с. Гудзівка Звенигородського району Черкаської області, в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», в порушення вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, в порушення вимог п. 13.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу», не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася, керуючи велосипедом, по правому краю проїзній частині вул. В. Чорновола, попереду у попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 , відповідно до довідки КНП «Звенигородська БЛІЛ» від 19.06.2025, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «відкрита непроникаюча черепно-мозкової травма, забою головного мозку, САК, масивна скальпована рана лобно-тім`яно-потиличної ділянки, закриті переломи V-VІ-VII ребер справа зі зміщенням.

Таким чином ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження,

Він же, 19.06.2025, близько 16 год. 05 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по проїжджій частині вул. В. Чорновола в м. Звенигородка Черкаської області, в напрямку від вул. Криницького до с. Гудзівка Звенигородського району Черкаської області, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася по правому краю проїзної частини вул. В. Чорновола попереду в попутному напрямку, тим самим поставив її в небезпечний для життя стан, проте, маючи можливість для надання допомоги ОСОБА_9 , не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, не переконався, чи потребує потерпіла допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілу до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив її у небезпеці, зникнувши з місця пригоди, тим самим порушивши вимоги п. 2.10. а), г) Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

19.06.2025 ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

20.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

В матеріалах кримінального провадження міститься достатньо фактичних даних для обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовані тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке відповідно до санкції передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років, з прямою законодавчою забороною застосовувати ст. 75 КК України, може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілу та свідків, які є ключовими у провадженні, та які стали очевидцями події, надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Так, орган досудового розслідування зазначає, що ОСОБА_7 під острахом кримінальної відповідальності, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, з метою уникнення відповідальності може перешкодити кримінальному провадженню, створюючи підозрюваним штучні докази та підбурювати осіб, зокрема, з числа військовослужбовців роти охорони, що стали свідками вживання алкоголю підозрюваним напередодні вчинення ним злочину.

Окрім того, ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 04.04.2025 ОСОБА_7 визнано винним за ст. 130 КУпАП України та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак підозрюваний не зробив висновків та повторив вказане діяння, яке цього разу призвело до тяжких наслідків, таким чином останній може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Також слід врахувати наступні обставини, дослідження яких при обранні запобіжного заходу передбачено ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, викладених у клопотанні, тяжкість покарання, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, а також відсутність постійного місця роботи, тощо.

У підсумку слідчий просить врахувати тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, репутацію та характеристику підозрюваного, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки останні не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та врахувати, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити, зауважили на тому, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення, будучи позбавленим права керування, кількість проміле є значною (2,43), залишив потерпілу без допомоги, яка перебувала в небезпечному для життя стані, зник з місця події.

Підозрюваний ОСОБА_7 пояснив слідчому судді, що 19.06.2025 з ранку перебував в увільненні до вечора, у зв`язку з поганими новинами, пов`язаними із членами сім`ї, вживав алкоголь (горілку) перед тим як сісти за кермо автомобіля, під час руху бачив на узбіччі велосипедиста, проте не зміг впоратися з керуванням та збив жінку, після чого зупинився, вийшов з автомобіля, побачив лише під колесом велосипед, жінку не бачив, до неї не підходив, перебуваючи під стресом сів за кермо та поїхав в поле, де у траві залишив автомобіль та поруч із ним продовжив вживати алкоголь, де його знайшли і затримали працівники поліції. Просив застосувати до нього менш суворий запобіжний захід.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного. Також зазначив, що підозрюваний є чудовою людиною, а його поведінка пояснюється стресовим станом.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є обґрунтованою, в матеріалах справи є здобуті у визначеному законом порядку достатні дані, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень.

При оцінці наявності правових підстав для обрання виду запобіжного заходу, таку поведінку підозрюваного, зокрема керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування, й завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження,слідчий суддя розцінює як вкрай безвідповідальну, суспільно небезпечну та загрозливу для інших громадян.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997р. у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя також вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1 ,3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків, потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілого та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Ризик впливу на свідків та потерпілу також обумовлюється можливим використанням ОСОБА_7 обізнаності про осіб, які є свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, з метою підбурювання їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення та потерпілий відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Слідча суддя враховує й те, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, після ознайомлення з матеріалами справи стануть відомі анкетні дані свідків, і з метою уникнення покарання, можуть вчинятися дії, покликані на примушення свідків до зміни показань або до відмови від їх надання.

Щодо ризику іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя враховує, що це може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців роти охорони, що стали свідками вживання алкоголю підозрюваним напередодні вчинення ним злочину.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя виходить із того, що підозрюваного ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 04.04.2025 визнано винним у вчиненні ст. 130 КУпАП України та призначено покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак підозрюваний не зробив висновків та повторив вказане діяння, яке цього разу призвело до тяжких наслідків, таким чином, цілком ймовірно, що він продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підстав вважати, що підозрюваний не повторить таких дій у слідчого судді немає, переконливих та достатніх доводів, які б вказували на інше, стороною захисту не надано та не доведено.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_7 може надалі продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки демонструє суспільно небезпечну поведінку. Відтак, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України доведено слідчому судді.

Наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та наявність обґрунтованої підозри унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного засобу, та зважаючи на вказане раніше, забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків, можна лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів щодо застосування домашнього арешту суду не надали.

Відтак, на момент розгляду клопотання суд виходить з тих матеріалів та наданих доказів, які надані суду під час розгляду та містяться у справі.

Враховано також, що підозрюваний вчинив інкриміноване правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Відповідно до рекомендацій, наданих Верховним Судом у листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких, та за яке передбачено покарання у вигляді від 3 до 8 років позбавлення волі, не має на утриманні осіб, які потребують догляду. Окрім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване проти громадської безпеки. При цьому, підозрюваний є військовослужбовцем, проходить службу за мобілізацією на посаді водія третього ВО взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому звані «солдат», з його слів є учасником бойових дій, та у зв`язку з цим має демонструвати відповідну гідну та зразкову для інших поведінку.

Доводи захисника підозрюваного про можливість застосування до нього іншого запобіжного заходу слідчий суддя відхиляє, оскільки менш обтяжливі запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам та дисциплінувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м"яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування та завідомо залишено без допомоги особу, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, тому не визначає розмір застави у даному випадку.

Керуючись статтями 132, 176-178, 183, 184, 194, 196, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,у кримінальному провадженні № №0000746 від 19.06.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданка Шосткинського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючого за адресою: АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, депутатом не є, проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія третього ВО взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому звані «солдат», учасник бойових дій (зі слів підозрюваного), раніше несудимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 17.08.2025 року, включно, без визначення застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 19.06.2025 року з моменту затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Копію ухвали вручити слідчому, начальнику установи, де підозрюваний утримується під вартою для виконання, а також прокурору, підозрюваному, адвокату для відому.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 26.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1