Справа 688/2125/25
№ 1-кс/688/1124/25
Ухвала

про накладення арешту на майно

03 червня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000906 від 13 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000906 від 13 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 12 травня 2025 до чергової частини ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, із заявою звернувся ОСОБА_5 , житель с. Плужне, Шепетівського району, Хмельницької області, про те, що в період часу з 19 квітня 2025 року по 22 квітня 2025 року , ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Хмельницька область, Шепетівський район, с. Плужне, вул. Коцюбинського, 2, таємно, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку з належної йому банківської карти АТ КБ «Приватбанк», грошових коштів в сумі 54 173 гривень.

13 травня 2025 року за вказаним фактом СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000906, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та розпочато досудове розслідування.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що на викрадені гроші, ОСОБА_6 придбала в магазині «Анастасія», що в с. Плужне, вул. Князів Острозьких, 2, Шепетівського району, Хмельницької області, 3 мобільні телефони вартістю 4 000 гривень кожен.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження зібрані обґрунтовані докази того, що до вчинення викрадення з банківської картки, належної ОСОБА_5 , 54 173 гривень, може бути причетна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 . При допиті продавця магазину «Анастасія» в с. Плужне, вул. Князів Острозьких, 2, Шепетівського району, Хмельницької області, ОСОБА_7 , останній вказав, що 20 квітня 2025 року , ОСОБА_6 придбала в магазині 3 мобільні телефони моделі «Motorola», вартістю 4 000 гривень кожен. У зв`язку із чим можна припустити, що дані мобільні телефони були придбані, за грошові кошти, які були викрадені з банківської картки, належної ОСОБА_5

27 травня 2025 року, на підставі заяви ОСОБА_6 про добровільну видачу трьох мобільних телефонів, проведено огляд вищевказаних телефонів, у результаті якого встановлено, що перший мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g04» сірого кольору, в справному стані, корпус та екран телефону не пошкоджено, IMEI НОМЕР_1 . Другий мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto е14» сірого кольору, в справному стані, корпус та екран телефону не пошкоджено, IMEI НОМЕР_2 . Третій мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g04» сірого кольору, в справному стані, корпус та екран телефону не пошкоджено, IMEI НОМЕР_3 .

28 травня 2025 року вищевказані мобільні телефони марки «Motorola» визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного злочину, належного збереження речових доказів, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження, виникла необхідність у арешті речових доказів, так як подальше збереження вищезазначених речей у власників або володільців може призвести до спотворення або знищення слідів кримінального правопорушення, наявної на ній інформації, а також самого доказу у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності особи, яка є власником майна, на яке накладається арешт, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза спотворення або знищення слідів кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g04», IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto е14», IMEI НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g04», IMEI НОМЕР_3 , визнано речовими доказами, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною розпорядження, відчуження та користування ним.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000906 від 13 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на: мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g04», IMEI НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto е14», IMEI НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g04», IMEI НОМЕР_3 , що були придбані за грошові кошти, викрадені ОСОБА_6 з банківської картки належної ОСОБА_5 , заборонивши розпоряджатися, користуватися та відчужувати дане майно, з метою унеможливлення його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8