Провадження №1-кс/127/9040/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що Вінницькою окружною прокуратурою Вінницької області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 від 12.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2025, близько 09 години 27 хвилин, по вулиці А. Первозванного у місті Вінниці, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault», моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. А. Первозванного, зі сторони проспекту Космонавтів, в напрямку вул. Л. Ратушної, в районі перехрестя з вул. 600-річчя, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну часину по розмітці нерегульованого пішохідного переходу справа-наліво по ходу руху автомобіля.

Внаслідок вказаної ДТП пішохід ОСОБА_5 , відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, отримала тілесні ушкодження у вигляді: Політравма, ВЧМТ, внутрішньочерепний крововилив, закрита травма грудної клітини, перелом ребер, двобічний пневмоторекс, закрита травма живота, перелом тазу, травматичний шок II ст.

В даному випадку вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

В ході проведення ОМП, 12.07.2025, - слідчим оглянуто автомобіль марки «Renault», моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано та приєднано до даного кримінального провадження в якості речового доказу.

Прокурор в клопотанні зазначає, що вказаний транспортний засіб містить на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди і являється джерелом доказів при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо розвитку дорожньо-транспортної пригоди, а також виникне необхідність у проведенні ряду експертиз а саме: авто-технічної, транспортно-трасологічної, технічного стану транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів та забезпечення відшкодування шкоди, потерпілим завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), виникла необхідність у накладені арешту на автомобіль марки «Renault», моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На підставі вищевикладеного прокурор просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду прокурор ОСОБА_6 , який входить до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Власник майна в судове засідання також не з`явився.

Відповідно до частини 1 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, права та обов`язки третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 ч. 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 1 статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що прокурорами Вінницької окружної прокуратури Вінницької області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001038 від 12.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Наведені в клопотанні обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0001038 від 12.07.2025 року та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Постановою слідчого від 12.07.2025 про визнання та приєднання речового доказу, тимчасово вилучена річ (майно) визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

Враховуючи, що вищезазначений транспортний засіб являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також надалі виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на автомобіль марки «Renault», моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ, належить ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки дана річ має значення речового доказу, при цьому прокурором доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 4 ч. 5 статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на автомобіль марки «Renault», моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ, належить ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , необхідно накласти шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 12.07.2025 під час огляду місця ДТП, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, а саме на автомобіль марки «Renault», моделі «Logan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ, належить ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя