Справа № 357/6235/25
У Х В А Л А

01 травня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000981 від 29.04.2025,

У С Т А Н О В И Л А:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна.

1.1.1. За твердженням прокурора, в ході досудового розслідування встановлені такі обставини.

1.1.2. До Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 29.04.2025 надійшло повідомлення від працівника поліції про те, що невідома особа за допомогою сільськогосподарської техніки здійснює розорення біля залізничної колії в с. Вільна Тарасівка Білоцерківського району Київської області.

1.1.3. У період часу з 12 год 45 хв по 13 год 34 хв 29.04.2025 проведено огляд місця події, а саме земельної ділянки яка розташована в селі Вільна Тарасівка Білоцерківського району Київської області за координатами місце розташування 49.8690805, 30.0705071. проведеним оглядом було зафіксовано, що земельна ділянка перебуває в обробленому стані, а саме культивована. На вказаній ділянці було виявлено та вилучено: трактор марки МТЗ-80Л, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , синього кольору, до якого закріплений культиватор.

1.1.4. Опитаний ОСОБА_4 пояснив, що в нього у власності перебуває зазначений трактор, яким він користується. Також повідомив, що його мати працювала на залізниці і отримала земельну ділянку, яка знаходиться поруч з залізничним переїздом. У зв`язку з тим, що мати перебуває в похилому віці, земельну ділянку тривалий час обробляв він.

1.2 Вказаний трактор визнаний речовим доказом як об`єкт, який є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

1.3. У зв`язку з цим прокурор просить накласти арешт на трактор марки МТЗ-80Л, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , синього кольору, до якого закріплений культиватор з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення і відчуження.

2. В судовому засіданні прокурор підтримав доводи, викладені у клопотанні, і просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Володілець майна просив не накладати арешт в частині користування зазначеним трактором.

3. Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, заслухавши учасників, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1. У відповідності до підпункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

3.2. Як слідує зі змісту клопотання та підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.04.2025, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000981 здійснюється за фактом розроблення земельної ділянки біля залізничної колії у с. Вільна Тарасівка Білоцерківського району Київської області. Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 197-1 КК України.

3.2.1. Згідно ч. 2 ст. 197-1 КК України встановлена відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.

3.2.2. З доданих матеріалів вбачається, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлюються обставини розорення земельної ділянки, що суміжна з залізничною колією та перебуває у користуванні АТ «Українська залізниця», цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту.

3.2.3. Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження (рапорт помічника чергового Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 29.04.2025; протокол огляду місця події від 29.04.2025; пояснення ОСОБА_4 від 29.04.2025) формує у слідчого судді внутрішнє переконання про наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

3.2.4. Зокрема з досліджених матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 за допомогою трактора, що перебуває у його володінні розорював земельну ділянку біля залізничної колії.

3.2.6. За таких умов на цьому етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. При цьому необхідно зауважити, що на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри) для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

3.3. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

В судовому засіданні встановлено, що 29.04.2025 проведений огляд земельної ділянки яка розташована в селі Вільна Тарасівка Білоцерківського району Київської області за координатами місце розташування 49.8690805, 30.0705071, в наслідок якого вилучений трактор марки МТЗ-80Л, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , синього кольору, до якого закріплений культиватор, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 від 30.01.2006 належить ОСОБА_5 і перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 .

3.4. Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

В цьому випадку прокурор заявляє метою арешту майна забезпечення:

- збереження речових доказів;

3.4.1. Обґрунтовуючи необхідність арешту вилученого трактора, обвинувачення вказує на те, що він є доказом у кримінальному провадженні. У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів він накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.4.2. Постановою слідчого від 29.04.2025 трактор марки МТЗ-80Л, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , синього кольору, до якого закріплений культиватор, визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

3.4.4. За таких обставин на зазначене в клопотанні майно може бути накладений арешт, адже потреби досудового розслідування, пов`язані з необхідністю збереження речових доказів та вирішення їх долі в порядку ст. 100 КПК України, обумовлюють необхідність застосування цього заходу забезпечення.

3.5. Водночас ч. 1 ст. 100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

3.5.1. Згідно із пунктом 7 частини другої статі 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Суть цього заходу забезпечення кримінального провадження полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В цьому випадку слідчому судді не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні. Як вбачається з наданих матеріалів та підтверджено прокурором в судовому засіданні жодних слідчих дій чи експертиз з вилученим трактором орган досудового розслідування не планує проводити.

3.5.2. Обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні станом на час розгляду клопотання слідчий суддя не вбачає потреб досудового розслідування для заборони користування трактором, які б виправдовували саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

3.5.3. Слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження. Тому після проведення з вилученими речами всіх необхідних процесуальних дій (оглядів, слідчих експериментів, експертних досліджень) і належної процесуальної фіксації виявленої доказової інформації, такі речі як найшвидше мають бути повернуті власнику.

3.6. В ч. 1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відповідно до зазначеної норми завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий суддя вважає, що в цьому кримінальному провадженні такі ризики наявні. Однак запобігти їм можливо шляхом накладення заборони на розпорядження, зокрема відчуження, знищення та перетворення такого майна до прийняття рішення у цьому кримінальному провадженні.

3.7. З огляду на зроблені висновки, положення ст. 170, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, крім обставин, зазначених у ст. 131 КПК України, повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

3) мету арешту майна;

4) наслідки арешту майна для третіх осіб;

5) розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

3.7.1. Правовою підставою арешту майна є відповідні положення ст. 170 КПК України.

3.7.2. Вилучене під час огляду майно безпосередньо може бути використане у провадженні як доказ, оскільки містить відомості, за допомогою яких можливо підтвердити обставини, що мають значення, або спростувати наявні у сторони обвинувачення версії.

3.7.3. Досліджені під час судового засідання матеріали дають слідчому судді підстави вважати, що заявлена прокурором мета - забезпечення збереження речових доказів може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження.

3.7.4. З урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні слідчий суддя не вбачає втручання у права і свободи особи при одночасному встановленні необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження для досягнення потреб досудового розслідування. Зауважує, що арешт накладається лише на право розпорядження майном, що мінімально вплине на можливість володільця користуватись майном.

3.6.5. Окремо слід зазначити, що жодних негативних наслідків арешту майна для третіх осіб не вбачається.

3.7. Викладене свідчить про необхідність накладення арешту на вилучений під час огляду трактор в цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав. А тому клопотання прокурора слід задовольнити частково.

3.8. Окремо слід зазначити, що на підставі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 2, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

1. Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

2. Накласти арешт на майно, що є речовим доказом у провадженні, а саме: трактор марки МТЗ-80Л, 1992 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , заводський номер НОМЕР_2 , синього кольору, до якого закріплений культиватор, який належить ОСОБА_5 і перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 , шляхом накладення заборони власнику, володільцю, а також третім особам, які заявляють право вимоги на вказане майно, на розпорядження, зокрема відчуження, знищення та перетворення такого майна до прийняття рішення у цьому кримінальному провадженні.

3. На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду.

4. Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

6. Копію цієї ухвали вручити прокурору негайно та надіслати власнику майна.

Слідчий суддяОСОБА_1