СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7728/25
пр. № 1-кп/759/1186/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 01.03.2025 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сабірабат, Республіки Азербайджан, громадянина Азербайджану, азербайджанця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2025 року за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману.

Так, ОСОБА_6 придбав мобільний номер телефону оператору «Київстар» з номером НОМЕР_1 , та в подальшому використовуючи зазначений мобільний номер телефону та додаток «Нова Пошта», зареєструвався під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 , у вказаному додатку для приховання своїх анкетних даних та вчинення протиправних дій.

В подальшому ОСОБА_3 , за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, на одному із сайтів, знайшов оголошення продавця про продаж золотої каблучки (чоловіча печатка), сума якої становить 49 889 грн. Використовуючи неправдиві анкетні дані, зробив замовлення зазначеного товару накладеним платежем, шляхом доставки його службою, що здійснює послуги, пов`язані з організацією перевезень відправлень, а саме ТОВ «Нова Пошта» у відділення №133, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 62.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вищевказаний товар надійде до відділення одержувача, 28.02.2025 о 11 год. 35 хв. прибув до відділення №133 ТОВ «Нова Пошта» за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 62, звернувся до фахівця-оператора відділення ТОВ «Нова Пошта» та пройшов ідентифікацію особи під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 .

Після чого, фахівець-оператор ТОВ «Нова Пошта», не здогадуючись про протиправний умисел ОСОБА_3 надала йому роздруківку експрес-накладної та коробу в якій знаходилася золота каблучка (чоловіча печатка) розмір 21, вага 10 г., золото 585 проби, загальною вартістю 49 889 грн., для огляду.

ОСОБА_3 , оглядаючи вищевказану посилку, взяв золоту каблучку (чоловіча печатка) розмір 21, вага 10 г., золото 585 проби, загальною вартістю 49 889 грн. та поклав її до власної кишені куртки, при цьому поклав до коробки іншу каблучку (біжутерію), яку заздалегідь підготував для підміни.

Після вчинення вищевказаних дій ОСОБА_3 відмовився від отримання та оплати замовленої вищевказаної посилки, та направився до виходу з приміщення відділення. В подальшому розпорядився чужим майном на власний розсуд, тим самим спричинив своїми протиправними діями майнову шкоду ТОВ «Нова Пошта» на загальну суму 49 889 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Просив суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що учасниками процесу не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів по справі та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , показання якого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

При цьому суд зазначає, що під кваліфікуючою ознакою повторності згідно ст. 32 КК України, розуміють, вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Так, ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Таким чином, при кваліфікації його дій за злочин, скоєний у даному кримінальному провадженні, судимість за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2025, яка наразі не погашена та не знята, утворює повторність.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення обвинуваченого до скоєного, який критично оцінює свою поведінку, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно - динамічним наглядом не перебуває, офіційно не працює, неодружений.

Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, яке полягає у відвертому особистому осуді обвинуваченим своєї поведінки, негативному морально-психологічному ставленні до скоєного, розкриттям усіх обставин кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

З огляду на вищевикладене, виходячи із сукупності усіх обставин кримінального провадження, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за скоєне кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

Разом з тим, суд враховує, що 20.03.2025 ОСОБА_3 засуджено вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України 28.02.2025, тобто до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 20.03.2025 року, суд, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2025 року, яке наразі не відбуте, більш суворим, призначеним за цим вироком.

На думку суду, саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення як підсудним, так й іншими особами нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

До початку судового розгляду представником потерпілого ТОВ "Нова Пошта" подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 49 889 грн. Обвинувачений та цивільний відповідач ОСОБА_3 заявлені вимоги ТОВ "Нова Пошта" визнав повністю.

Вирішуючи цивільний позов суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК України).

За загальним правилом, згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1, п.2 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як установлено в ході судового розгляду, 06.03.2025 ТОВ «Нова пошта» компенсувала ФОП ОСОБА_8 вартість відправлення за експрес - накладною № 2913, в розмірі 49 889 грн. Отже, ТОВ «Нова пошта», внаслідок вчиненого ОСОБА_3 злочину, завдано матеріального збитку на вказану суму.

З огляду на викладене, цивільний позов заявлений представником потерпілого ТОВ "Нова Пошта" на суму 49 889 грн., суд вважає обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2025 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" матеріальну шкоду в розмірі 49 889 (сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп.

Речові докази:

-експрес - накладна № 2913 з ТОВ «Нова пошта» від 28.02.2025 , оптичний носій DVD -R диск з відеозаписами з камер відеоспостереження, розташованих у відділенні № 133 ТОВ «Нова пошта», копію договору № 04425120 про надання ломбардом фінансового кредиту, додатки №1,2 з зображенням різних золотих прикрас, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- упакування (поліетиленовий пакет та картонна коробка), яке було вилучено 28.02.2025 в ході проведення огляду місця події в приміщенні відділення № 133 ТОВ «Нова пошта», та поміщено до спец пакету NPU1517714, що зберігається в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП в м.Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1