Справа № 369/6406/21
Провадження № 1-кп/369/412/25
В И Р О К

іменем України

01.05.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000008 від 07.02.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забрідь Великоберезнянського району Закарпатської області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має повну середню освіту, розлучений, працює оператором стрічкової пилорами у ФОП ОСОБА_15 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_2 , громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, раніше судимий

вироком від 03.06.2021 року Березанського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки;

вироком від 02.08.2023 року Білогірського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 125, 71 КК України до 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт;

вироком від 02.07.2024 року Старосинявського районного суду Хмельницької області за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 190, ст. 71, 72 КК України (з урахуванням вироку Березанського міського суду Київської області від 03.06.2021 року) до 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

вироком від 05.12.2024 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за ч. 4 ст. 185, ст. 70, 71 КК України (з урахуванням вироку Старосинявського районного суду Хмельницької області від 02.07.2024 року) до 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі,

який відбуває покарання в ДУ «Шепетівська ВК (№ 98),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

06.02.2021 року близько 18.30 ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на зупинці громадського транспорту «Дачна» по Берестейському проспекту (колишня назва проспект Перемоги), 142 в м. Києві познайомились з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які шукали транспортний засіб, щоб дістатися до м. Житомир.

В бесіді під час спільного розпиття спиртних напоїв на автостанції «Дачна» ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_21 та ОСОБА_22 поїзду в м. Житомир за гроші на автомобілі «Opel Vectra В», р/н НОМЕР_2 , якою буде управляти ОСОБА_12 . На таку пропозицію ОСОБА_21 та ОСОБА_22 погодились. ОСОБА_12 сів за кермо автомобіля, ОСОБА_22 на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_13 та ОСОБА_21 на заднє пасажирське сидінні, після чого вирушили з міста Києва до міста Житомир.

Дорогою ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 вживали спиртні напої, від кількості випитого алкоголю ОСОБА_21 і ОСОБА_22 втратили свідомість між населеними пунктами Бузова та Миколаївка Київської області. Користуючись тим, що потерпілі втратили свідомість, ОСОБА_13 з мовчазної згоди ОСОБА_12 обшукав кишені потерпілих та у ОСОБА_22 забрав мобільний телефон марки «Samsung J8» вартістю 3200 грн, портмоне «Victorinox Travel Altius» вартістю 589,80 грн, у ОСОБА_21 мобільний телефон марки «Huawei Y6» вартістю 1584 грн та 12000 грн, чим завдали потерпілому ОСОБА_22 матеріальної шкоди у розмірі 3789 грн, потерпілому ОСОБА_21 13584 грн. Потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_21 витягли з автомобіля та покинули в лісосмузі між селами Бузова та Миколаївка Київської області.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 суду пояснив, що він приїхав у м. Київ на заробітки, з ОСОБА_12 познайомився у 2021 році, разом працювали на будівництві. 06.02.2021 року ОСОБА_23 збирався їхати додому, оскільки ОСОБА_12 таксував він домовився, що той відвезе його додому в с. Баймаки Хмельницької області, тому дав Бегені 1600 грн за поїздку та на бензин, щоб зекономити гроші вирішили взяти з собою попутчиків. На автостанції підійшли до двох незнайомих хлопців, які випивали, запропонували доїхати до Житомира за 200 чи за 300 грн, ті погодились, в дорогу взяли пляшку горілки та вирушили з Києва Житомирською трасою. Дорогою зупинились на заправці, випили пива та взяли ще пляшку горілки, рушили далі, в машині було жарко, хлопців розморило. У хлопця, який сидів разом з ним на задньому пасажирському сидінні (у ОСОБА_21 ) він вкрав мобільний телефон та гроші, у того, який заснув на передньому пасажирському сидінні мобільний телефон і гаманець. Чабана знудило, він вирвав в салоні, через це вони посварились, до бійки не дійшло, ОСОБА_24 сказав, щоб хлопці виходили з машини і далі вони не поїдуть, ті вийшли, а він з ОСОБА_24 поїхав далі. На АЗС хотів заправитися з картки, яку виявив у викраденому гаманці, але на картці не було грошей. Бегені завіз його додому і поїхав до себе. Наступного дня ОСОБА_23 заклав два мобільні телефону в ломбард в м. Хмельницьку.

ОСОБА_13 наполягав, що ОСОБА_12 нічого не знав про крадіжки, між собою вони ні про що не домовлялись, він, ОСОБА_13 , все вчинив сам.

Обвинувачений ОСОБА_17 суду повідомив, що він мешканець Закарпатської області, в Київ приїхав на заробітки, займався ремонтом, також підробляв у таксі. З ОСОБА_13 познайомився на будівництві. 06.02.2021 року він погодився ОСОБА_23 відвезти в Хмельницьку область, на станції «Дачна» при виїзді з Києва вони взяли ще двох пасажирів, ОСОБА_23 сказав, що так йому буде дешевша поїздка. Кушнірук знайшов двох попутчиків хлопців по років 30, яким потрібно було їхати в м. Житомир. Всі разом вони від`їхали від Києва метрів 40, заїхали на заправку, Бегені придав собі каву, ОСОБА_23 та ці два хлопця алкоголь, який почали пити ще на заправці, а потім продовжили пити в салоні автомобіля, після чого почали блювати. Така поведінка пасажирів обурила Бегені, тому він зупинив автомобіль через кілометрів п`ять біля якоїсь зупинки, сказав, щоб ці хлопці виходили, їх п`яних він далі не повезе. Почалась сварка, під час якої хтось з хлопців сказав, що у Бегені дешевий автомобіль та пнув машину ногою. Цих хлопців залишили на зупинці, а Кушнірука він повіз додому. ОСОБА_12 стверджував, що він не бачив, що відбувалось на задньому сидінні автомобіля.

Вважав, що він нічого не порушив.

Потерпілі ОСОБА_25 та ОСОБА_26 участі у судовому провадженні не брали, повістки проігнорували, кримінальним провадженням не цікавились.

З документів, наданих прокурором, з`ясовано, що о 16.52 07.02.2021 року на спецлінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_21 , який вказав, що 06.02.2021 року близько 21 години заявник разом з товаришем ОСОБА_22 намагалися попутним транспортом доїхати до м. Житомир, на зупинці «Дачна» сіли в автомобіль марки ««Opel Vectra В» універсал на єврономерах синього кольору. В автомобілі перебували два чоловіки, які запропонували заявнику та товаришу свої послуги. Дані чоловіки пригостили заявника та його товариша соком, після чого останні нічого не пам`ятають та через 2-3 години очевидці знайшли заявника та його товариша в лісосмузі (на узбіччі) без свідомості в с. Миколаївка. На місце викликали екстрену медичну допомогу та поліцію. В свідомість потерпілі прийшли лише в лікарні після отримання медичної допомоги. Заяву про злочин працівники поліції ні в заявника, ні в його товариша, не відбирали. У заявника було викрадено 12000 грн, банківську картку ПриватБанку, якою намагались розрахуватися о 22.18 та о 22.19 на АЗС 09-3 (місце невідомо), телефон марки «Huawei Y6» чорного кольору з номером НОМЕР_3 , у товариша викрали телефон марки «Samsung J8» золотистого кольору у чохлі чорного кольору та гаманець чорного кольору. Заявник також повідомив, що разом зі зловмисниками близько 21 години на зупинці «Дачна» заходили в продуктовий магазин «Кошик» та були на АЗС «ЮПІДЖИ» поблизу с. Стоянка близько 21.30 (у вказаних місцях можуть бути відеокамери). Прикмети: водій віком близько 35 років, мав залисини, волосся чорного кольору, середнього зросту та середньої тілобудови, куртка темного кольору, був одягнений у темний одяг, мав акцент, схожий на мешканця західної України (том 1 а.с. 79).

Письмові заяви у потерпілих буди відібрані 07.02.2021 року (том 1 а.с. 80-83, 90-94).

Підслідність кримінального провадження визначення постановою прокурора від 12.04.2021 року за ВП № 4 Бучанського РУП ГУНП в Київській області (том 1 а.с. 72-73).

12.02.2021 року при впізнанні за фотознімками потерпілі впізнали крадіїв (том 1 а.с. 84-90, 97-102).

На відео, отриманого з АЗС «Маршал», розташованої в с. Стоянка Бучанського району Київської області, зафіксовано, що ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 перебували на цій заправці 06.02.2021 року з 20.53до 20.57 (том 1 а.с. 108,109, 111-118). На АЗС «Сокар» в с. Березина Житомирської області обвинувачені були 06.02.2021 року з 22.17 до 22.21, обвинувачений ОСОБА_13 намагався на касі АЗС розрахуватися карткою через банківський термінал (том 1 а.с. 104, 105, 119-124).

Вартість викрадених мобільних телефонів та гаманця визначена експертним шляхом (том 1 а.с. 125-128).

Про підозру ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 187 КК України було повідомлено 13.02.2021 року (том 1 а.с. 164-175), постановою від 13.04.2021 року керівника Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 07.02.2021 року було продовжено до 13.05.2021 року (том 1 а.с. 184-187). Про зміну підозри було повідомлено 30.04.2021 року (том 1 а.с. 188-191, 199-202).

З вироку від 03.06.2021 року Березанського районного суду Київської області відомо, що 10.02.2021 року приблизно о 20.30 ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 з автовокзалі у «Видубичі» у м. Києві за 150 грн везли ОСОБА_27 та ОСОБА_28 додому, дорогою напоїли та обікрали потерпілих, залишивши їх на перехресті вулиць Чкалова та Шевченків шлях в м. Березань (том 1 а.с. 228-233).

Від відбування покарання за цим вироком ОСОБА_12 звільнений ухвалою від 23.04.2024 року Великоберезнянського районного суду Закарпатської області по закінченню іспитового строку. Покарання за цим вироком ОСОБА_13 враховано при визначенні покарання вироком від 05.12.2024 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Отже, допитавши обвинувачених, дослідивши документи, вислухавши доводи прокурора та захисника, суд робить такі висновки.

Відео з камер відеонагляду, протоколами впізнання за фотознімками доведено, що саме ОСОБА_12 та ОСОБА_13 спільно, попередньо домовившись між собою, обікрали потерпілих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 та залишили в лісосмузі між селами Бучанського району Київської області, тому вважає, що вина кожного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, доведена, тому кваліфікує дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Підстави для виправдання ОСОБА_12 відсутні. Доводи ОСОБА_13 про те, що до крадіжки майна потерпілих причетний тільки він об`єктивно нічим не підтвердились.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, як мешканець с. Забрідь Великоберезнянського району Закарпатської області характеризується як особа, яка не приймає активну участь у житті громади, скарги на нього від місцевих мешканців не надходило (том 1 а.с. 133), вчасно сплачує аліменти на утримання ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дітей від першого шлюбу (том 2 а.с. 121-123), проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_31 , з якою виховує сина ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 2 а.с. 124).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує, що він одружений (том 1 а.с. 136, 193), багатодітний батько (том 1 а.с. 192, 194-197), неодноразово судимий (том 1 а.с. 137-140, 144-159, 228-233, том 2 а.с. 68-78), на спеціальних обліках не перебуває (том 1 а.с. 141), скарг від мешканців Старосинявської громади Хмельницької області на нього не надходило (том 1 а.с. 142, 143).

Обставин, які відповідно до ст. 66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

З наведеного суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченим за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі. Оскільки потерпілі кримінальним провадженням не цікавляться, попередні судимості у ОСОБА_12 погашені, крадіжка речей відбулась з його мовчазної згоди, суд звільняє обвинуваченого ОСОБА_12 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням. Підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_13 покарання відсутні, остаточне покарання ОСОБА_13 суд визначає за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

Долю речових доказі суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1 та 2 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цей злочин, покаранням, призначеним вироком від 05.12.2024 року Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/15979/24 та ОСТАТОЧНО визначити обвинуваченому ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 обраховувати з 02.07.2024 року.

Речові докази у справі диски з відеозаписами зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_34