Справа № 442/3555/25
Провадження № 1-кп/442/271/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000634 від 22.04.2025 відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, 13.09.2018 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 22.07.2021 Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області до 4 років позбавлення волі, 24.05.2022 Львівським апеляційним за ст. 126-1, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 24.03.2025 звільнено умовно достроково (невідбута частина покарання 2 місяці і 22 дні), -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 с. 186, ч. 1, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України,-

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Указом Президента України №26/2025 від 14 січня 2025 «Пре продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4220-1Х від 15 січня 2025 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», часткове змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 рою № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022 затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 рою № 3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затверджена Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-1Х, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 рою № 3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-ІХ, та Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ, Указом Президента України №740/2024 від 28 жовтня 2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4024-1Х від 29 жовтня 2024 року, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 на 90 діб.

Судом визнано доведеним, що 22.04.2025 приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи на вул. Лесі Українки у м. Дрогобич Львівської області, неподалік будинку №70, в умовах воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, маючі прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, вирішив повторно відкрито заволодіти майном потерпілого ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, прослідував за ОСОБА_6 . В той час, коли потерпілий знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , підійшов до нього ззаду, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з задньої правої кишені штанів потерпілого намагався вихопити гаманець, в результаті протиправних дій був помічений потерпілим, між ними зав`язалась шарпанина, в результаті якої шляхом ривка, ОСОБА_7 витягнув гаманець з кишені, після чого останній почав втікати, а потерпілий певний час намагався його наздогнати та зупинити його дії криками та проханнями про повернення викраденого майна, на що ОСОБА_2 не реагував та побіг у невідомому напрямку. Таким чином ОСОБА_2 відкрито викрав гаманець коричневого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не становить, у якому знаходились грошові кошти у сумі 1000 гривень, грошові кошти у сумі 150 доларів США та 100 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 23.04.2025 в обміні на національну валюту України складають 6207 гривень та 1117 гривень відповідно, посвідчення водія виданого на ім`я ОСОБА_6 , три банківські карти АБ «УкрагазБанк» та одну карту AT «Ощадбанк», а також інше майно, що матеріальної цінності для потерпілого не становить.

Залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_2 розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми неправомірними діями завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 8324 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 повторно відкрито викрав чуже майно (грабіж), в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Крім цього, 22.04.2025 року приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_2 перебуваючи неподалік будинку 70 на вулиці Лесі Українки в місті Дрогобичі, Львівської області відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_6 гаманець коричневого кольору, у якому знаходились грошові кошти, а також банківську карту АБ «УкрагазБанк» № НОМЕР_1 , банківська карта AT«Ощадбанк» № НОМЕР_2 , банківську карту АБ «УкрагазБанк» № НОМЕР_3 , банківську карту АБ «УкрагазБанк» № НОМЕР_4 , які знаходилися у гаманці, які відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ПІ від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414 та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, які ОСОБА_2 не повернув, а вирішив викрасти, з метою використання в особистих цілях.

У подальшому, реалізуючи єдиний злочинний умисел, спрямований на викрадення банківських карток, 22.04.2025 ОСОБА_2 не вчинив жодних дій щодо їх повернення власнику, а зник з місця вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку та розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 викрав банківські картки, які є офіційними документами, з корисливих мотивів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього, 22.04.2025 року приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_2 перебуваючи неподалік будинку 70 на вулиці Лесі Українки в місті Дрогобичі, Львівської області відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 гаманець коричневого кольору, у якому знаходились грошові кошти, банківській карти та посвідчення водія серії НОМЕР_5 видане на ім`я ОСОБА_6 від 23.07.2013 Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області, яке є важливим особистим документом, тим самим незаконно заволодів шляхом викрадення посвідченням водія та направився до свого місця проживання, де у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, не вчинивши жодних дій щодо його повернення власнику.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно заволодів, шляхом викрадення, важливим особистим документом - посвідченням водія, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, 22.04.2025 приблизно о 18 годині 56 хвилин ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних відносин, які склалися у нього з старшим слідчим слідчого відділу Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_11 , який виконував свої службові обов`язки, а саме складав протокол про затримання особи підозрюваної у вчинені злочину, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, перебуваючи у приміщенні кімнати проведення слідчих дій Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області, за адресою м. Дрогобич, вул. 22 Січня, 30, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до авторитету правоохоронних органів, в ході висловлювання нецензурною лайкою, наніс два удари кулаком правої руки в ділянку грудної клітини та спини, в результаті чого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця та саден на спині зліва в проекції лопатки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень

Таким чином, ОСОБА_2 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненому визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, які він не оспорює, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення. Потерпілого ОСОБА_12 раніше не знав, а вимогу поліцейського спочатку не зрозумів У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_2 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 186, ч. 1, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки він:

- за ч. 4 ст. 186 КК України - повторно відкрито викрав чуже майно (грабіж), в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 357 КК України - умисно викрав офіційний документ з корисливих мотивів;

- за ч. 3 ст. 357 КК України незаконно заволодів, шляхом викрадення, важливим особистим документом;

- ч. 2 ст. 345 КК України - умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При цьому, обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття. Активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та повне визнання своєї винуватості.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є рецидив злочинів та вчинення кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності, визнав себе винним повністю, щиросердечно розкаявся, відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Враховуючи вищенаведене, особу винного, стан його здоров"я, а також беручи до уваги позицію прокурора, який у судових дебатах просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, частково приєднавши на підставі ч. 1 ст. 71 КК України невідбуту частину покарання за вироком Львівського апеляційного суду від 24.05.2022, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою, а відбуття покарання рахувати з часу затримання 22.04.2025.

З речовими доказами необхідно поступити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області підлягає скасуванню.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні ч. 4 ст. 186, ч. 1, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 345 КК України та обрати йому покарання:

- за ч. 4 ст. 186 КК України сім років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України один рік обмеження волі;

- за ч. 3 ст. 357 КК України два роки обмеження волі

- за ч. 2 ст. 345 КК України - один рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 покарання сім років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати ОСОБА_2 невідбуту частину покарання за вироком Львівського апеляційноо суду від 24.05.2022 і остаточно визначити ОСОБА_2 до відбуття сім років один місяць позбавлення волі.

Відбуття покарання рахувати з часу затримання 22.04.2025.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази:

банківська карта „УкрагазБанк з № НОМЕР_1 , банківська карта „ОщадБанк з № НОМЕР_2 , банківська карта Украгазбанк № НОМЕР_3 , банківська карта Украгазбанк № НОМЕР_4 , посвідчення виробниче управління „Львівавтогаз, видане на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , пластикова карта синього кольору „Нафтогаз з наклейкою з написом „А743404, гаманець коричневого кольору, візитівки різних фірм на 7 арк., рукописний текст на 11 арк., гроші, які знаходилися в кишені картки справа: одна купюра номіналом 50 доларів США з серією та номером РН01668910А; сім купюр номіналом 500 гривень кожна з наступними серіями та номерами: ЕЄ 0492513;АМ 2186657; АВ 0249559; ЄЖ 6326874; ЄЗ 3055003; ЗБ 7831137; ЄЖ 0501948; одна купюра номіналом 100 гривень з серією та номером ЄВ 9743628, одна купюра номіналом 50 гривень з серією та номером ЕА 8974432; дві купюри номіналом 20 гривень кожна з наступними серіями та номерами: ЄВ 4963476; ЄБ 3872063; одна купюра номіналом 5 гривень з серією та номером СБ3479434; одна купюра номіналом 2 гривня з серією та номером РБ 4180508; одна купюра номіналом 1 гривня з серією та номером ГЩ 2013529; в лівій кишені куртки знаходились: одна купюра номіналом 100 грн з серією та номером ЗА 3271429, п`ять купюр номіналом 200 гривень з серією та номерами: ГЖ 8606622; ЕА 2264811; ЕГ 6821688; ДА 4458769; ЕА 2486684, одна купюра номіналом 50 гривень з серією та номером ЕВ 9091486, дві купюри номіналом 20 гривень з серією та номерами: АП 1321256; АП8706159, одна купюра номіналом 5 гривень з серією та номером КД 9838161, одна купюра номіналом 2 гривні з серією та номером СБ 8071122, одна купюра номіналом 1 гривня з серією та номером МД 2695731; які належать ОСОБА_6 , - повернути останньому.

кепку сірого кольору, курточка чорного кольору, светр чорного кольору з написом PUMA, взуття, мобільний телефон „Samsung ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , в чорному силіконовому чохлі, які належать ОСОБА_2 , - повернути матері ОСОБА_2 ОСОБА_13 :

- DVD-диски з відеозаписом події зберігати при матеріалах кримінального провадження, які залишились у прокурора.

Скасувати заходи по забезпеченню кримінального провадження, встановлені ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2025.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, а засудженим ОСОБА_2 в той же термін з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1