Провадження №1-кп/447/124/25
Справа №447/33/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2025 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області об`єднане кримінальне провадження №0000631 від 19.12.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , уродженця м. Новий Розділ, Миколаївського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, інваліда 2-ї групи, одруженого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 29.01.2025 Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 382 КК України,

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

захисник: ОСОБА_5

потерпіла: ОСОБА_6

встановив:

ОСОБА_3 , в період часу з 25.03.2024 по 18.12.2024, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою погіршення якості життя потерпілої, систематично, протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство відносно останньої, що виражається у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, приниженні людської честі та гідності, залякуванні та висловлюванні погроз, в результаті чого завдає систематичні психологічні страждання потерпілій, така сімейна ситуація для потерпілої має психотравмуючий характер, супроводжується періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: тривоги, страху, приниження, сорому.

Зокрема ОСОБА_3 , 03.03.2024, близько 11:40 год. перебуваючи у АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 в присутності її дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побутовий конфлікт в ході якого виражався в її сторону нецензурними словами, словесно погрожував, шарпав за одяг.

За вищевказані протиправні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 25.03.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Окрім цього, ОСОБА_3 , 15.06.2024, близько 13:00 год., перебуваючи у АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 в присутності її дітей, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , побутовий конфлікт, в ході якого висловлювався в її сторону нецензурними словами, погрожував психологічному здоров`ю.

Окрім цього, ОСОБА_3 16.06.2024, близько 16:45 год., перебуваючи у АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 в присутності її дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 побутовий конфлікт, в ході якого висловлювався в її сторону нецензурними словами, погрожував психологічному здоров`ю.

За вищевказані протиправні дії постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 23.07.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Незважаючи на неодноразове вчинення ОСОБА_3 упродовж тривалого часу протиправних дій психологічного характеру відносно своєї дружини, 18.12.2024, близько 19:00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , умисно, ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив побутовий конфлікт відносно дружини ОСОБА_6 , під час якого виражався нецензурною лайкою, голосно кричав, обзивав лайливими словами, штовхав та наніс удар керамічною чашкою по голові, внаслідок чого вона впала на підлогу та отримала тілесні ушкодження, а саме: забійна рана в тім`яній ділянці голови, та крововилив носа, які згідно висновку експерта №105 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що в сукупності призвело до фізичних і психологічних страждань.

Тим самим, ОСОБА_3 своїми умисними насильницькими протиправними діями заподіяв дружині ОСОБА_6 , систематичні психологічні та фізичні страждання, що завдали шкоди психічному та фізичному здоров`ю потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи (домашнє насильство), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , якого постановою Миколаївського районного суду у Львівській області від 23.07.2024 у справі №447/1806/24 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, в порушення п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма фізичними особами, ігноруючи вимоги суду та усвідомлюючи протиправність своїх дій, ухилився від виконання зазначеного судового рішення.

Зокрема, ОСОБА_3 в березні 2025, діючи умисно, всупереч вищевказаної законної постанови суду, керував автомобілем марки «AUDI», д.н.з. « НОМЕР_1 », у тому числі: 17.03.2025, о 17:47 год., по вул. Заводська, в с. Підгірці, Стрийського району Львівської області, де був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з порушенням п. 2.1 «Правила дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001; 17.03.2025, близько 19:56 год., у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, неподалік будинку №27, що по проспекту Шевченка, де був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з порушенням п. 2.5 «Правила дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного невиконання постанови суду, що набрала законної сили, тобто скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 382 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати. Зазначив, що близько трьох місяців не вживає алкогольні напої.

Прокурор ОСОБА_4 просив суд визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання за ст. 126-1 КК України пробаційний нагляд на строк 2 роки; за ч. 1 ст. 382 КК України - позбавлення волі на строк 1рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 рік.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила суд врахувати, що ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся. Не заперечила щодо запропонованої прокурором міри покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 протягом тривалого часу утримується від вживання спиртних напоїв, поводиться адекватно, конфліктні ситуації між ними значно зменшилися. Щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого:

-вимога про судимість обвинуваченого, станом на 20.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_3 раніше не судимий, однак, відносно якого скеровано обвинувальні акти до суду за ст. 126-1, ч. 1 ст. 125 КК України; довідки, видані КНП «Новороздільська міська лікарня», згідно яких ОСОБА_3 на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; характеристика, видана 26.03.2025 виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, відповідно до якої характеризується типово; довідка, видана 26.03.2025 виконавчим комітетом Новороздільської міської ради Стрийського району Львівської області, відповідно до якої ОСОБА_3 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .; довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, відповідно до якеої ОСОБА_3 має другу групу інвалідності, поранення, травма, пов`язані із захистом Батьківщини; копія посвідчення виданого управлінням соціального захисту населення Новороздільської міської ради, відповідно до якого ОСОБА_3 є особою з інвалідністю 2 групи; копія посвідчення виданого адміністрацією Державної прикордонної служби України, відповідно до якого ОСОБА_3 є учасником бойових дій; службова характеристика, видана військовою частиною НОМЕР_2 , відповідно до якої, ОСОБА_3 характеризується позитивно. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я виконання обов`язків військової служби в повному обсязі неможливе; довідка про обставини травми видана військовою частиною НОМЕР_2 , відповідно до якої ОСОБА_3 04.06.2022 одержав вогнепальний осколковий багатоуламковий перелом І-V плесневих кісток лівої стопи з дефектом кісткової та м`яких тканин. Отримав поранення; копія грамоти видана міським головою м. Новий Розділ, Стрийського району Львівської області, учаснику АТО ОСОБА_3 ; копія подяки, видана міським головою м. Новий Розділ, Стрийського району Львівської області, учаснику АТО ОСОБА_3 за вагомий особистий внесок у захист Української держави, за мужність і відвагу; копія подяки ОСОБА_3 , видана Надзвичайним і Повноважним Послом України в Республіці Польща, за глибокий патріотизм, мужність та героїзм у захисті Вітчизни.

Крім цього, у судовому засіданні було досліджено постанову про визнання речового доказу та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 26.03.2025, лист Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області від 26.03.2025 №26.14-08/5042, згідно якого даних АСВП виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у Миколаївському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ, станом на 26.03.2025 не було та не перебуває; постанову про визнання речового доказу та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 26.12.2024.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши письмові докази та матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст. 126-1, як умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи (домашнє насильство), та ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує те, що обвинувачений вчинив нетяжкі злочини, обставини вчинення таких, дані про особу обвинуваченого, особи з інвалідністю другої групи, учасника бойових дій, засудженого 29.01.2025 Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн., за місцем несення служби позитивно, його вік, сімейний стан - одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину передбаченого ст. 126-1 КК України у присутності дитини, вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованих йому злочинах і призначити покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України у вигляді пробаційного нагляду, ч. 1 ст. 382 КК України позбавлення волі, у межах санкції передбаченої ч.1 ст. 382 КК України.

Відповідно до постанов про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 26.12.2024, 26.03.2025, відео із реєстратора службового автомобіля та нагрудних бодікамер працівників СРПП ВПД №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області, яке міститься на носію DVD-R дисках, визнано речовими доказами у кримінальних провадженнях №0000631 від 19.12.2024 та №0000167 від 18.03.2025, та на підставі ст. 100 КПК України, наведені вище речові докази слід зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Судових витрат не понесено.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання:

за ст. 126-1 КК України 2 роки пробаційного нагляду;

за ч. 1 ст. 382 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі та призначити йому 2 (два) роки іспитового строку, поклавши на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, пройти програму для кривдників.

Речові докази по справі, а саме: цифрові оптичні диски з маркувальним позначенням «ALERUS» DVD-R, на якому міститься відео, надане із реєстратора службового автомобіля, та відео нагрудних «BODI-камер» працівників СРПП ВнПД №1 Стрийського РУП ГУНП залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1