Дата документу 17.06.2025
Справа № 336/2281/15-к
Провадження № 1-кп/334/182/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залi суду в мiстi Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, яка офіційно не працювала, була розлучена, проживала за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2014 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , на кухні вказаної квартири, спільно зі знайомими ОСОБА_8 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вживала спиртні напої.

Під час спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорі квартири за зазначеною адресою почала конфліктувати з ОСОБА_8 та штовхати його обома руками в область грудної клітини, намагаючись виштовхати з приміщення своєї квартири. В процесі виниклого конфлікту та розмови на підвищених тонах, що супроводжувалась взаємним штовханням один одного, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перейшли до кімнати вказаної квартири.

З метою усунення конфліктної ситуації особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вирішив розборонити їх та зайшов до зазначеної кімнати, де помітив, як ОСОБА_8 обома руками душив ОСОБА_7 за горло, у зв`язку з чим він обхватив ОСОБА_8 руками за плечі та відтягнув його від ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_8 наніс особі, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, два удари кулаком правої руки в область голови. Останній у свою чергу наніс ОСОБА_8 не менше двох ударів в область голови, в результаті виниклого конфлікту між ними в коридорі квартири виникла бійка.

В цей час ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , з метою його вбивства, вибігла з коридору на кухню де взяла ніж та повернулася до коридору, де нанесла ОСОБА_8 наявним у неї ножем не менше двох ударів в область спини. Після чого ОСОБА_8 повернувшись через правий бік, відштовхнув ОСОБА_7 рукою та направився до особи, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, який в цей час перейшов до кімнати квартири.

В подальшому між ОСОБА_8 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, продовжилась бійка в кімнаті, в ході якої вони наносили один одному удари кулаками рук по тілу, в результаті чого останні опинилися на підлозі кімнати. Коли ОСОБА_8 , схилившись над особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, наносив останньому удари в область голови, ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_8 наявним у неї в руках ножем не менше трьох ударів в область спини.

Після нанесення зазначених ударів ножем ОСОБА_7 , тримаючи ніж в правій руці, почала ховати його за своєю спиною, оскільки ОСОБА_8 намагався вихопити ніж у неї з рук. Спостерігаючи за вказаними подіями, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, взяв з правого кута при вході в кімнату дерев`яну биту та з метою придушення його опору, наніс не менше чотирьох ударів в область голови потерпілого.

Після отримання вказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 впав на підлогу, ОСОБА_7 з метою доведення злочину до кінця, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 , сіла зверху на нього та хаотично нанесла множинну кількість ударів потерпілому наявним у неї в руці ножем по різним частинам тіла.

Тим самим, згідно висновку судово-медичної експертизи, ОСОБА_8 спричинено чисельну кількість тілесних ушкоджень, а саме: садна, синці та крововиливи тулубу та кінцівок, які являються легкими тілесними ушкодженнями; дві рубані рани в тім`яно-потиличну область голови; чотирнадцять рублених ран в тім`яно-потиличну область справа, із захватом вушної раковини та навколо вушної області; шість рубаних ран в щочно-виличній області справа; три колото-різані поверхневі рани на задній поверхні правого плеча, в верхній третині; колото-різану рану на задній поверхні грудної клітини справ по лінії лопатки; дві колото-різані, поверхневі рани на правій боковій поверхні грудної клітини; колото-різану, поверхневу рану на задній поверхні грудної клітини справа; дві колото-різані, поверхневі рани на правій боковій поверхні грудної клітини; колото різану поверхневу рану на передній поверхні грудної клітини справа; дві колото-різані, поверхневі рани в правій поперековій області; дві колото-різані, поверхневі рани на рівні крила правої підвздовшної кістки; дві різані рани на тильній поверхні перших фаланг другого та третього пальців правої кисті, які являються легкими тілесними ушкодженнями, що викликають короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 діб, проте, не більше, ніж 21 день; повні поперечні переломи 3-6 ребер справа по середньо-ключичні лінії, які являються тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, що не є небезпечними для життя, проте викликають тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день; забиту веретеноподібну рану в лобно-тім`яній області зліва; забиту дугоподібну рану в лобно-тім`яній області зліва; забиту косовертикальну, веретеноподібну рану в правій скроневій області; сім забитих ран в лобній області справа; забиту рану на рівні правої брови; забиту, косовертикальну рану на верхньому повіці правого ока; дві забиті поверхневі рани на шкірі верхньої губи справа; забиту рану на підборідді; багато-уламковий перелом кісток склепіння черепа; повний поперечний перелом нижньощелепної кістки на рівні перших зубів, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями, що є небезпечними для життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинила потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: множинні ушкодження на тулубі та верхній кінцівці потерпілого, а також численні ушкодження на голові потерпілого, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень; множинні проникаючі колото-різані поранення тулуба - колото-різану рану з пошкодженням правої легені, на задній поверхні грудної клітини справа, по задній під паховій лінії; проникаючу, колото-різану рану з пошкодженням правої легені на задній поверхні грудної клітини справа; проникаючу, колото-різану рану, з пошкодженням селезінки на задній поверхні грудної клітини зліва; проникаючу, колото-різану рану з пошкодженням правої легені на правій боковій поверхні грудної клітини; проникаючу, колото-різану рану, з пошкодженням печінки на правій боковій поверхні тулуба, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями, що є небезпечними для життя, знаходяться в прямому, закономірному, причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину не визнала.

ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачена ОСОБА_7 померла (а.с.169 т.6).

Захисник ОСОБА_7 та син обвинуваченої - ОСОБА_9 відповідно до вимог ч.10 ст. 284 КПК України заявили клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченої на підставі клопотання прокурора, просили продовжити розгляд справи з метою реабілітації померлої та виправдати її.

У зв`язку з цим розгляд кримінального провадження було продовжено у загальному порядку з урахуванням загальних засад кримінального провадження, в межах висунутого ОСОБА_7 обвинувачення.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ст. 92 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону, що їх подає.

На підтвердження обвинувачення прокурором надано документи, висновки експертів, дослідженням яких встановлено наступне.

З протоколу огляду місця події від 29.09.2014, фото таблиці та відеозапису огляду місця події, встановлено, що на підставі повідомлення чергового по Шевченківському РВ та заяви ОСОБА_7 оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , в ході якого на підлозі в кімнаті виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті. При вході до кімнати виявлений ніж з нашаруваннями РБК по всій поверхні, загальною довжиною 33 см, з дерев`яною рукояткою та металевим клинком довжиною 21 см, а також дерев`яна бита довжиною 79 см з найбільшим діаметром 6 см, найменшим діаметром 3,5 см, вся поверхня якої щільно вкрита нашаруванням та згустками рідини бурого кольору. На підвіконні кухні виявлений слід низу взуття. На порозі при вході до житла, на стіні при вході до житла, на пральній машині, унітазі, в приміщенні кімнати на підлозі та стіні, постільних предметах виявлені нашарування рідини бурого кольору. З приміщення квартири вилучені предмети одягу з нашаруванням рідини бурого кольору, дерев`яна бита, ніж, фрагменти шпалер, слід низу взуття, змиви РБК, сліди папілярних узорів, мобільний телефон, які були упаковані та опечатані. Постановою слідчого від 29.09.2014 DVD диск із записом огляду місця події визнаний речовим доказом (а.с.1-44, т.2).

Згідно з протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 30.09.2014, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 був оглянутий труп ОСОБА_8 з множинними ранами, саднами та крововиливами. На момент огляду труп був одягнутий у брюки спортивні синтетичні, із слідами бурої підсохлої рідини, труси з ділянкою просочення бурої підсохлої рідини (а.с.47-50 т.2).

Згідно з протоколом обшуку від 13.11.2014 з фототаблицею і стенограмою до нього, за місцем проживання обвинуваченої були вилучені сукня та халат ОСОБА_7 , п`ять кухонних ножів (а.с.187-205 т.2).

Згідно з постановами слідчого про відібрання біологічних зразків від 03.10.2014 для проведення експертних досліджень у ОСОБА_7 були відібрані біологічні зразки (а.с.52, 68 т.2).

Висновком експерта № 4187 від 30.09.2014 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_7 встановлено, що садна в ділянці правого передпліччя, лівого плеча, синці в ділянці лівого передпліччя, крововиливи в ділянці шиї, рана між 1 і 2 пальцями лівої кисті, синці в ділянці стегон у ОСОБА_10 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Рана утворилася від дії предмета, що має ріжучі властивості, решта пошкоджень утворилася від дії тупих предметів (а.с. 121-122 т.2).

Відповідно до висновку експерта № 933 від 17.10.2014, у змивах з вхідних дверей, на наволочці з дивану, у кімнаті, з дверей холодильника, на плямах з фрагментів шпалер із коридору та кімнати квартири, виявлені сліди крові, утворення яких не виключається від потерпілого ОСОБА_8 . При цьому, у змивах з поверхні пральної машини виявлені сліди крові, походження яких не виключається від обвинуваченої ОСОБА_7 . Домішок крові від потерпілого ОСОБА_8 не виключається (а.с.56-60 т.2).

Відповідно до висновку експерта № 934 від 20.10.2014, на спортивній куртці, в яку була вдягнена ОСОБА_7 29.09.2014 р., виявлені сліди крові ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 . На спортивних брюках, в які була вдягнена ОСОБА_7 , виявлено сліди крові ОСОБА_8 (а.с.61-64 т.2).

Відповідно до висновку експерта № 940 від 17.10.2014 на спортивних брюках потерпілого ОСОБА_8 , вилучених під час огляду місця події 29.09.2014, встановлена наявність крові самого потерпілого ОСОБА_8 (а.с.65-67 т.2).

Висновком експерта № 393 від 13.10.2014 встановлено, що вилучені 29.09.2014 під час огляду місця події сліди пальців рук залишені ОСОБА_7 та іншою особою (а.с.74-83 т.2).

Висновком експерта № 478 від 20.11.2014 встановлено, що слід низу взуття, вилучений 29.09.2014 під час огляду місця події, придатний для встановлення групової приналежності слідоутворюючого об`єкту, яким він був залишений ( а.с.91-93 т.2).

Висновком експерта № 67 від 13.02.2015 встановлено, що слід взуття, вилучений 29.09.2014 під час огляду місця події, залишений кросівкою на ліву ногу, вилучений там же (а.с.95-102 т.2).

Висновком експерта № 3642 від 11.11.2014 за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 стала поєднана травма тулуба та голови з множинними колото-різаними сліпими проникаючими пораненнями тулуба з пошкодженням правої легені, печінки та селезінки, відкритої черепно-мозкової травми, що викликало масивну крововтрату та набряк, дислокацію головного мозку.

У потерпілого ОСОБА_8 виявлені наступні ушкодження: - множинні колото-різані сліпі проникаючі рани тулуба з ушкодженнями правої легені, печінки та селезінки; - відкриті переломи кісток зводу та основи черепа, розливний крововилив під м`якими оболонками головного мозку, ділянка неповного руйнування правої тім`яної долі, відкритий перелом нижньощелепної кістки, множинні забиті рани і крововилив у м`які тканини голови, множинні рубані рани голови з ушкодженнями кісток черепа, садна, синці і забійні рани голови; - конструкційні переломи 3-6 ребер справа по середньо ключичній лінії, садна і синці тулубу; - множинні поверхневі колото-різані рани шиї, тулуба і правої верхньої кінцівки; - садна і синці кінцівок.

Ушкодження на шиї, тулубі й правій кінцівці ОСОБА_8 являються колото-різаними, які виникли від дії плаского залізовмісного колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа.

Травма голови і проникаючі колото-різані рани, як в сукупності так і окремо, кваліфікуються як небезпечні для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Інші тілесні ушкодження середньої тяжкості і легкі тілесні ушкодження в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають (а.с.123-132 т.2).

Висновком експерта № 504 від 26.12.2014 встановлено, що не виключається можливість утворення колото-різаних ушкоджень в області правої бокової поверхні грудної клітини потерпілого від кухонного ножа, який було вилучено під час огляду місця події 29.09.2014 за адресою проживання обвинуваченої (а.с.133-140 т.2).

Відповідно до висновку експерта № 703 від 28.11.2014, на кухонному ножі, який виявлено під час огляду місця події, знайдено кров, яка не виключає свого походження від потерпілого ОСОБА_8 . Окрім того, на ножі виявлено сліди крові, походження яких не виключається від обвинуваченої ОСОБА_7 при наявності у неї тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент скоєння злочину (а.с.53-55 т.2).

Висновком експерта № 91 від 27.02.2015 встановлено, що вилучений 29.09.2014 під час огляду місця події ніж до холодної зброї не відноситься (а.с.69-73 т.2).

Висновком експерта № 23/к від 03.03.2015 (за матеріалами досудового розслідування) встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 є сполучена травма голови й тулуба: - тупа відкрита черепно-мозкова травма у вигляді: забитих ран, переломів кісток склепіння черепа, крововиливів під м`які оболонки мозку, часткове руйнування мозку у правій тім`яній ділянці мозку, що ускладнилася набряком та дислокацією головного мозку (п.1.1); - множинні проникаючі колото-різані поранення тулуба з ушкодженням правої легені, селезінки й печінки, з накопиченням крові (700 мл) в правій плевральній та черевній порожнині, що ускладнилися розвитком крововтрати (п. 1.2). Вказані вище ушкодження, навіть кожне окремо, було цілком здатне призвести до смерті потерпілого. Згідно п. 2.3.1 висновку, провідну роль у розвитку крововтрати, яка зіграла більшу роль у настанні смерті потерпілого, слід віддати ушкодженням №№ 44, 49-51, 55, які проникають у порожнини тіла та за ходом своїх ранових каналів ушкоджують внутрішні органи потерпілого: праву легеню, селезінку та печінку. Вказані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя та знаходяться в прямому, закономірному, причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Потерпілий був здатний здійснювати активні дії протягом часу від кількох хвилин до кількох десятків хвилин після заподіяння йому ушкоджень, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті, за умови зберігання достатнього рівня свідомості (а.с. 103-120 т.2).

Згідно з актом судово-психіатричного експерта № 597 від 22.10.2014, ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням не страждала та не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. В період вчинення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасового розладу психічної діяльності не виявляла, а знаходилась у стані простого алкогольного сп`яніння. Відтак, вона могла давати звіт у своїх діях та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, потребує протиалкогольного лікування (а.с. 180-185 т.2).

В якості доказів суд дослідив протоколи проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , відеозаписи цих слідчих дій.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 20.03.2015 за участю обвинуваченої ОСОБА_7 та відеозапису слідчого експерименту, обвинувачена на місці вчинення злочину шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події, продемонструвала механізм та локалізацію нанесення нею ударів ножем в область спини ОСОБА_8 , які вона пам`ятала приблизно. Спочатку в коридорі, коли ОСОБА_12 ( ОСОБА_8 ) і ОСОБА_13 ( ОСОБА_11 ) билися (боролися), вона підійшла зі спини до ОСОБА_14 і нанесла йому удари ножем в спину, на її думку не дуже сильно. Після того ОСОБА_12 перемістився разом з ОСОБА_13 у кімнату, де між ними продовжилась боротьба. Коли вона побачила, що ОСОБА_12 знаходився зверху над ОСОБА_13 і тиснув йому на шию коліном, вона підійшла до ОСОБА_14 і зі спини нанесла йому ножем більш сильні удари в спину. ОСОБА_8 після отриманих ножових поранень сильно скрикнув, перехопив руку ОСОБА_7 та викрутив ножа з її руки, внаслідок чого ніж поранив руку ОСОБА_7 і впав на підлогу. При цьому ОСОБА_8 крикнув ОСОБА_7 , щоб вона викликала швидку допомогу. Вона сховалась, однак оскільки бійка продовжувалась, вона не викликала швидку медичну допомогу. Знаходячись у ванній кімнаті, вона чула з кімнати сильні удари, звуки боротьби. Показала, як в кімнаті ОСОБА_12 лежав на підлозі, а ОСОБА_13 сидів зверху на ньому, пояснивши при цьому, що в руках ОСОБА_13 нічого не бачила. Потім ОСОБА_13 їй сказав, що добив його і залишив її квартиру. Вона показала, де виявила труп ОСОБА_8 , як намагалась його підняти. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 не змогла назвати точну кількість ударів, які вона нанесла ножем ОСОБА_8 . Пояснення щодо локалізації цих ударів теж носили характер припущень. Не виключала можливість нанесення нею ударів не лише в область спини ОСОБА_8 , а й в інші частини тіла. На питання експерта пояснила, що крім неї удари ножем потерпілому ніхто не наносив, ОСОБА_13 не говорив їй, що бив ножем потерпілого. Також пояснила, що після нанесення ударів ножем у спину потерпілого в коридорі вона бачила на ножі сліди крові, на тілі потерпілого була кровотеча, також сліди крові були і в коридорі. Також вказала, що механізм утворення тілесних ушкоджень пам`ятає приблизно. Битою вона потерпілого не била.

Диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваної ОСОБА_7 постановою слідчого визнаний речовим доказом (а.с. 178 т.2).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 12.02.2015 за участю підозрюваного ОСОБА_11 , останній розповів про обставини, що мали місце 29 вересня 2014 року, продемонстрував на статисті за допомогою макета бити і ножа механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ним і ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_11 розповів, що 29 вересня 2014 року, в період часу з 10:00 до 11:00 години, він прийшов до своєї знайомої по імені ОСОБА_15 , яка мешкає у гуртожитку розташованому по АДРЕСА_3 . В квартирі знаходились ОСОБА_15 , її хлопець, якого раніше він не знав. Вони всі разом почали розпивати спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_15 та її хлопцем виник конфлікт, в ході якого хлопець намагався вигнати ОСОБА_15 з квартири, штовхаючи її руками. ОСОБА_11 залишався на кухні, почув хлопок та хриплий звук, схожий на звук коли людину душать. Він зайшов у кімнату, де знаходилися ОСОБА_15 та її хлопець, і побачив, що хлопець душить її за шию обома руками. Він схопив його за плечі та відтягнув від ОСОБА_15 , після чого виник конфлікт між ним та вказаним хлопцем. Вони почали наносити один одному удари кулаками рук.

Під час бійки він взяв в кутку біля шафи дерев`яну биту і наніс нею хлопцю один удар. Перехопив биту в ліву руку та взявшись за неї обома руками, наніс хлопцю ще один удар в область голови. Продемонстрував на статисті за допомогою макета бити механізм спричинення тілесних ушкоджень вказаному ним хлопцю. Далі пам`ятає лише те, що він опинився на підлозі лежачи на спині, а хлопець наносив йому удари кулаками рук.

В цей час в кімнату забігла ОСОБА_15 , яка тримаючи в руці ніж нанесла ним потерпілому чотири удари в область спини. Після нанесених чотирьох ударів ножем в спину, потерпілий впав на підлогу та перевернувся на спину обличчям в верх. В цей час ОСОБА_15 сіла з верху на потерпілого та хаотично почала наносити йому удари ножем по всьому тулубу. Скільки ОСОБА_15 нанесла ударів потерпілому він не знає. Після нанесених чотирьох ударів ножем в спину, потерпілий почав кричати, що всіх повбиває. Ніж, яким ОСОБА_15 наносила потерпілому тілесні ушкодження, був кухонним ножем з набору. Після того як ОСОБА_15 начала хаотично наносити ножем удари потерпілому, він намагався її відтягнути. Після цього він залишив квартиру, злякавшись що все це «повісять» на нього, так як раніше він уже був судимим. Що відбувалося дальше, йому не відомо. (а.с.14-19 т. 3).

Постановою слідчого диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_11 визнано речовим доказом (а.с. 20 т.3).

Також судом були досліджені наступні документи:

- витяг з журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події в Шевченківському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 29.09.2014 підтверджується прийняття і реєстрація о 18:30 год. 29.09.2014 заяви від ОСОБА_7 про те, що через вікно заліз ОСОБА_8 , вона його вбила, ЕО №13753. (а.с.86-88 т.2).

- аудіозапис повідомлення ОСОБА_7 , з якого встановлено, що ОСОБА_7 о 18:30 год. 29.09.2014 повідомляла наступне (пряма мова): «Ко мне через окно залез мой знакомый, я его убила, адрес…, дата рождения…, залез ОСОБА_8 ». Відповідаючи на запитання, чим вбила, пояснила: «…тем, что было под рукой», на запитання хто їй підказує відповіла «это мой адвокат». Постановою слідчого від 25.10.2014 DVD диск із аудіо записом визнаний речовим доказом (а.с.83а-84, 88 т.2).

- постанова про визнання речовим доказом від 07.11.2014 одягу з трупу ОСОБА_8 , зразки волосся, змиви, одягу ОСОБА_7 , мобільного телефону, порожньої пачки цигарок (а.с. 206-209 т.2);

- постанова про визнання речовим доказом від 25.12.2014 одягу ОСОБА_7 , п`яти ножів (а.с. 210-211 т.2);

- постанова про визнання речовим доказом від 27.01.2015 зрізів нігтьових пластин, двох недопалків, матеріалу для можливого ДНК дослідження (а.с. 212-214 т.2);

- постанова про визнання речовим доказом від 20.03.2015 зразків крові, бити, ножа, одягу, мікрочасток, сліду низу взуття (а.с. 215-217 т.2).

Процесуальними джерелами доказів є також показання потерпілого, свідка, експерта, які вони надають під час допиту.

Потерпілим у даному кримінальному провадженні був залучений брат ОСОБА_8 - ОСОБА_16 , який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, у зв`язку з чим допит потерпілого не проводився.

Свідок ОСОБА_17 пояснила суду, що з ОСОБА_7 вона не знайома. ОСОБА_11 , який помер більше семи років назад, був її співмешканцем. Під час спільного проживання з нею він зловживав спиртними напоями. Восени 2014 року, точну дату вже не пам`ятає, вона повернулась додому і ОСОБА_11 їй розповів, що за день до цього він був у гуртожитку по вул. Пархоменко, у компанії разом з ОСОБА_15 та її співмешканцем ОСОБА_14 . Вони там спільно вживали спиртні напої, на ґрунті ревнощів виник конфлікт. Він бився зі співмешканцем ОСОБА_7 в її квартирі. Інші деталі вона вже не пам`ятає. Через два дні приїхала поліція, ОСОБА_11 вдома не було, її доставили у відділення поліції. Поки вона була в поліції, ОСОБА_11 знайшли і теж доставили у поліцію. Також пояснила, що коли вона приїхала додому (наступного дня після бійки, про яку розповідав ОСОБА_18 ), речі ОСОБА_19 , в тому числі куртка, були розвішані у коридорі квартири, сушились після прання. На руках у ОСОБА_20 були сліди незначних тілесних ушкоджень, садна, внаслідок чого вони утворилися точно сказати не може. Також пояснила, що на той час з ними в квартирі проживала також її дочка ОСОБА_21 . Після цих подій вона вигнала ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_23 пояснив суду, що у вересні 2014 року до чергової частини Шевченківського РВ, де він на той час працював начальником слідчого відділення, надійшло повідомлення від жінки про те, що вона вбила людину. Коли він разом зі слідчим прибув на місце події, в квартирі знаходились ОСОБА_7 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, її адвокат і СОГ. У приміщенні квартири знаходився труп чоловіка із слідами крові і ножових поранень на тілі, якого впізнали як раніше судимого ОСОБА_24 , також було виявлено ніж та биту у крові. Слідчим був проведений огляд місця події, труп був направлений на експертизу, ОСОБА_7 також направили на експертизу, оскільки на ній були сліди крові. Перед оглядом місця події він запитував у ОСОБА_7 що сталося, вона казала що була сварка, що вона не хотіла його вбивати, більш детальні пояснення ОСОБА_7 він не пам`ятає.

Також судом досліджено раніше надані в суді показання свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 і ОСОБА_29 .

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_25 , її мати ОСОБА_17 проживала разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_30 29.09.2014, ця дата їй запам`яталась у зв`язку з наступними подіями. Вона прийшла додому ввечері, ОСОБА_18 уже був вдома, в якому стані сказати не може. Звернула увагу, що його речі (джинсова куртка та інші) були випрані і розвішані в квартирі сушитись. Потім ці речі вилучила поліція. Пізніше ОСОБА_18 розповідав і матері, і їй особисто, що 29.09.2014 його запросили в гості до ОСОБА_15 . Там був ОСОБА_12 , вони розпивали разом спиртні напої. Виник конфлікт на ґрунті ревнощів, в ході якого він бив ОСОБА_14 битою, ОСОБА_15 била його ножем. Він не вбивав ОСОБА_14 , вбила його ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_29 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_7 , приблизно з 2013 року знає ОСОБА_8 , якого вважала співмешканцем останньої. Охарактеризувала останнього як любителя випити, часто бачила його нетверезим, зі слів ОСОБА_7 він бив її. 29.09.2014 ОСОБА_29 прийшла у гості до ОСОБА_31 приблизно о 10:00 год., на той момент ОСОБА_8 знаходився у квартирі обвинуваченої. Вони разом вживали алкоголь. В присутності свідка між ОСОБА_31 і ОСОБА_24 виникла сварка. Коли ОСОБА_29 пішла до себе, ОСОБА_24 залишався у квартирі. Приблизно о 13:30 год. з відкритого вікна квартири ОСОБА_31 вона почула крики, лайку, чоловічій та жіночій голоси, стукіт як від ударів об стіну, які продовжувалися приблизно 30 хвилин. Про ці події вона повідомила телефоном сина ОСОБА_7 , однак той був на навчанні та приїхав, коли вже було тихо. Від сусідки ОСОБА_32 згодом стало відомо, що під час конфлікту у квартирі ОСОБА_31 був другий чоловік, який зі слів ОСОБА_7 вбив ОСОБА_24 , а ОСОБА_7 його не вбивала.

Свідок ОСОБА_28 суду пояснила, що знає ОСОБА_7 протягом 10 років, ОСОБА_24 кілька разів бачила, він ходив у гості до ОСОБА_31 . 29.09.2014 приблизно о 9:00 год. вона з сусідками зайшли в гості до ОСОБА_31 , вони пили горілку, згодом до них приєднався ОСОБА_24 . Між ним та ОСОБА_31 виникла сварка. Приблизно через півтори години вони із сусідками пішли по домівках. Протягом дня її вдома не було, а коли увечері повернулася, дізналася про вбивство ОСОБА_24 і про те, що у квартирі ОСОБА_31 був ще ОСОБА_33 , якого вона знала особисто, проте того дня не бачила. Зі слів ОСОБА_7 , ОСОБА_24 вбила не вона.

Свідок ОСОБА_26 пояснила, що проживала у одному будинку з ОСОБА_7 , бачила як до неї приходив її співмешканець ОСОБА_24 . Близько з ними не була знайома, не спілкувалась. В день, коли сталися події, дату не пам`ятає за давністю, ОСОБА_7 вона не бачила, приблизно о 13:00 год. до неї завітала інша сусідка та розповіла про шум та бійку, які було чутно з квартири ОСОБА_31 . Вечором цього ж дня дізналася про вбивство ОСОБА_24 , однак свідком подій вбивства не була. Оскільки пройшло дуже багато часу, згадати, що могла чути від інших осіб про ці події вже не може.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що проживає у гуртожитку по АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 вона знає давно, як особу, яка також мешкає у цьому гуртожитку. Знала також ОСОБА_34 , який вже помер. Декілька разів бачила ОСОБА_35 в гостях у ОСОБА_7 . Про вбивство у квартирі ОСОБА_36 29.09.2014 року їй нічого не відомо, в той день у ОСОБА_15 її не було. Про вбивство дізналась від ОСОБА_37 .

Показання ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , на противагу іншим, суд вважає неналежними доказами, оскільки вони жодним чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд також допитав експерта ОСОБА_38 для роз`яснення висновку експерта № 4187 від 30.09.2014 та експерта ОСОБА_39 для роз`яснення висновку експерта №3642 від 11.11.2014.

Експерт ОСОБА_40 підтвердила висновок за результатами проведеної нею судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 4187 від 30.09.2014, відповідно до якого на тілі ОСОБА_7 було виявлено легкі тілесні ушкодження, а саме, садна, синці, крововиливи в ділянці шиї, які утворилися від дії тупих предметів, а також рана між 1 і 2 пальцями лівої кисті, яка утворилася від дії предмета, що має ріжучі властивості.

Експерт ОСОБА_41 в порядку роз`яснення висновку експерта №3642 від 11.11.2014 за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 пояснив, що кількість усіх травмуючи впливів неможливо було встановити у зв`язку з їх множинністю, всього було описано 61 ушкодження різного ступеню тяжкості, які були спричинені колючо-ріжучим предметом та тупим предметом. З колото-різаних ушкоджень п`ять були проникаючі в черевну порожнину і селезінку, черевну порожнину і праву долю печінки.

Їх локалізація описана у експертному висновку, та знайшла своє підтвердження у висновку судово-медичної комісійної експертизи за матеріалами справи.

Причиною смерті ОСОБА_8 є сполучена травма, яка складається з 2-х груп тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті, що описано в у п.2.1 и 2.3.1 цього висновку, могли окремо привести до смерті особи.

Однак переломи, черепно-мозкова травма мають певний клінічний перебіг, а колото-різані рани призводять до втрати крові, внаслідок чого без своєчасної медичної допомоги смерть неминуча і залежить від швидкості втрати крові. У даному випадку провідну роль у настанні смерті ОСОБА_8 мають проникаючі колото-різані поранення правої легені, селезінки, правої долі печінки, що призвело до масивної крововтрати та смерті потерпілого. Удари ножем наносилися в безпосередній близькості, взаємне розташування потерпілого і нападника змінювались протягом часу нанесення тілесних ушкоджень.

Оцінюючи зібрані по справі докази на предмет доведеності зазначених сторонами кримінального провадження обставин, суд доходить висновку, що у своїй сукупності, достатності та взаємозв`язку вони підтверджують встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 .

Судом беззаперечно встановлено, що за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_7 та за її зверненням до правоохоронних органів про вбивство ОСОБА_42 , було виявлено труп ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті. Це підтверджується протоколом огляду місця події від 29.09.2014, протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 30.09.2014, витягом з журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події в Шевченківському РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 29.09.2014, аудіозаписом повідомлення ОСОБА_7 про вчинене нею вбивство ОСОБА_42 , висновком експерта № 23к від 03.03.2015, висновком експерта № 3642 від 11.11.2014, висновком експерта № 993 від 17.10.2014, показаннями свідка ОСОБА_23 , щодо яких відсутні підстави для застосування ч.7 ст. 97 КПК України, оскільки вони не стосуються показань з чужих слів, зокрема ОСОБА_7 .

Повідомлення ОСОБА_7 в міліцію про вчинене нею вбивство ОСОБА_42 суд оцінює в сукупності з іншими доказами, як свідчення того, що вбивство ОСОБА_8 відбулося в квартирі обвинуваченої, яка була присутня при виявлені трупа і яка в присутності адвоката повідомила про це міліцію, однак відхиляє цю заяву ОСОБА_7 про самовикриття як доказ її винуватості, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 суд позбавлений можливості пересвідчитися, що вона була обізнана і усвідомлювала про своє право не свідчити проти самої себе і права мовчати.

Також судом встановлено, що під час вбивства ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_2 перебували лише обвинувачена ОСОБА_7 і ОСОБА_11 , які із застосуванням ножа і дерев`яної бити заподіяли ОСОБА_8 тілесні ушкодження, внаслідок чого останній помер.

Факт насильницької смерті ОСОБА_8 від тілесних ушкоджень, заподіяних дерев`яною битою і ножем, вилученими під час огляду місця події, підтверджується у сукупності протоколом огляду місця події від 29.09.2014, висновками експерта № 703 від 28.11.2014, № 23к від 03.03.2015, № 3642 від 11.11.2014, № 504 від 26.12.2014.

На одязі обвинуваченої ОСОБА_7 та вилученому під час огляду місця події кухонному ножі були виявлені сліди крові вбитого ОСОБА_8 , про що свідчать у сукупності протокол огляду місця події від 29.09.2014, висновок експерта № 703 від 28.11.2014, висновок експерта № 934 від 20.10.2014.

Аналіз наданих суду доказів підтверджує, що саме ОСОБА_7 нанесла ОСОБА_8 ножем множинні ушкодження, в тому числі проникаючі колото-різані поранення тулуба, які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Такий висновок об`єктивно підтверджується даними слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 , та узгоджується з висновками експертів, а також показаннями свідка ОСОБА_25 .

Показання свідка ОСОБА_25 ґрунтуються на поясненнях ОСОБА_11 , неможливість допиту якого зумовлена його смертю, однак відповідно до ч.2 ст. 97 КПК України суд визнає їх допустимим доказом, оскільки вони не викликають сумнівів у їх правдивості та підтверджуються іншими допустимими доказами.

Суд відхиляє доводи сторони захисту, що протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 , відносно якого матеріали виділені в окреме провадження, не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, а посвідчує проголошення підозрюваним ОСОБА_11 показань, які належить розцінювати як допит, а тому є неналежним і недопустимим доказом.

Так, до направлення обвинувального акта відносно ОСОБА_7 до суду матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_11 були виділені в окреме провадження, яке було закрито у зв`язку зі смертю ОСОБА_11 . З цих причин ОСОБА_11 безпосередньо в судовому засіданні допитаний не був.

Неможливість допитати ОСОБА_11 у судовому засіданні у зв`язку зі смертю останнього не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту за його участю, під час якого слідчий перевіряв та уточнював відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 84 КПК процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.. 85 КПК).

Згідно зі ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати в тому числі складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Суд зауважує, що приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК.

Показання і протокол слідчого експерименту є різними самостійним процесуальними джерелами доказів.

Легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 є документом, у якому відображені дані, отримані шляхом відтворення ОСОБА_11 дій, обстановки, обставин події злочину з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. За участі спеціаліста, за допомогою макету ножа і бити на прикладі статиста ОСОБА_11 показав, як наносились тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Також, згідно зі ст. 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Таким чином, кримінальним процесуальним законом передбачено лише дві виключні умови, за яких доказ може бути визнаний недопустимим: отримання доказу в невстановленому КПК порядку та отримання доказу внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Також суд зауважує, що слідчий експеримент не обов`язково повинен проводитися на місці події злочину. Оскільки слідчий експеримент за участю ОСОБА_11 було проведено з метою відтворення механізму, характеру та способу спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, що можливо відтворити, не прив`язуючись до місця скоєння злочину, то результати, отримані в результаті проведення цієї слідчої дії, є допустимим доказом.

Отже, протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 на думку суду є належним і допустимим доказом, а показання, отримані під час цього слідчого експерименту можуть бути покладені в основу судового рішення, що узгоджується з висновком, викладеним у постанові ККС ВС від 02.03.2023 у справі № 525/1207/20, про те що у разі неможливості здійснення безпосереднього допиту свідка в судовому засіданні внаслідок смерті останнього на момент розгляду справи протокол слідчого експерименту з показаннями цього свідка може бути покладено судом в основу вироку.

Слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 підтверджує факт нанесення нею ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , які згідно з висновками експертизи знаходяться в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_8 .

Суд ретельно дослідив показання обвинуваченої при проведенні слідчого експерименту та дійшов висновку, що показання обвинуваченої є неповними, непослідовними у викладенні фактичних обставин справи, викривлюють фактичні обставини події, не узгоджуються з усією сукупністю зібраних та досліджених доказів.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 не змогла назвати точну кількість ударів, які вона нанесла ножем ОСОБА_8 . Пояснення щодо локалізації цих ударів теж були не точними, ОСОБА_7 не виключала можливість нанесення нею ударів не лише в область спини ОСОБА_8 , а й в інші частини тіла. Також ОСОБА_7 пояснювала, що крім неї удари ножем потерпілому ніхто не наносив, ОСОБА_13 не говорив їй, що бив ножем потерпілого.

Оскільки зі слідчого експерименту вбачається, що ОСОБА_7 механізм утворення тілесних ушкоджень пам`ятала приблизно, саме цим зумовлено невідповідність її показань щодо механізму нанесення ножових поранень даним судово-медичної експертизи у частині напрямку раневих каналів, однак така невідповідність не виключає доведеного факту нанесення цих тілесних ушкоджень потерпілому саме ОСОБА_7 .

Суд звертає увагу, що за показаннями ОСОБА_7 , після нанесення перших декількох ударів ножем у спину потерпілого вона бачила на ножі сліди крові, на тілі потерпілого була кровотеча, також сліди крові були і в коридорі. При цьому, коли ОСОБА_8 крикнув їй викликати швидку допомогу, вона цього не зробила, оскільки бійка ще тривала. Усвідомлюючи наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 внаслідок нанесених нею ударів ножем і ударів битою, нанесених іншою особою, вона продовжила наносити ножем тілесні ушкодження потерпілому.

Це додатково, окрім характеру, кількості та локалізації нанесених ножових поранень, вказує на те, що на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 дії обвинуваченої при заподіянні смертельних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, від якого той помер на місці злочину, носили умисний характер.

Оцінюючи слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 , суд враховує непослідовність і неузгодженість позиції обвинуваченої ОСОБА_7 щодо обставин кримінального правопорушення.

Так, під час повідомлення до правоохоронних органів 29.09.2014 ОСОБА_7 заявляла, що вона вбила ОСОБА_8 , під час проведення експертизи тілесних ушкоджень 30.09.2014 (висновок №4187) пояснювала, що відомий чоловік заліз до неї в квартиру, душив її подушкою, хватав за руки. Події пам`ятає не чітко. Вона в свою чергу наносила йому удари дерев`яною битою по голові, ножем в область живота. Під час слідчого експерименту 20.03.2015 ОСОБА_7 показала, що вона наносила тілесні ушкодження ОСОБА_8 тільки ножем, в область спини, битою вона потерпілого не била. При цьому не змогла назвати точну кількість ударів, які вона нанесла ножем ОСОБА_8 , та їх локалізацію. Про інший перебіг подій за фактом інкримінованого злочину ОСОБА_7 пояснювала під час проведення судово-психіатричної експертизи.

Враховуючи заінтересованість обвинуваченої у вирішенні даного кримінального провадження, шляхом дослідження та аналізу змісту її показань з позиції повноти, логічної послідовності, узгодженості або суперечності з іншими доказами, судом зроблений висновок, що наведені пояснення обвинуваченої є неузгодженими, що зумовлено як особливістю її пам`яті внаслідок стану алкогольного сп`яніння, в якому вона перебувала, так і намаганням приховати правду і ухилитися від відповідальності.

А тому суд розглядає такі неузгодженості в контексті інших доказів у справі.

З урахуванням викладеного вище, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дослідженими судом доказами об`єктивно підтверджується, що події кримінального правопорушення мали місце, що за встановлених судом фактичних обставин кримінального провадженняОСОБА_7 своїми умисними діями спричинила потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження, а саме: множинні ушкодження, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень, а також множинні проникаючі колото-різані поранення тулуба - колото-різану рану з пошкодженням правої легені, на задній поверхні грудної клітини справа, по задній під паховій лінії; проникаючу, колото-різану рану з пошкодженням правої легені на задній поверхні грудної клітини справа; проникаючу, колото-різану рану, з пошкодженням селезінки на задній поверхні грудної клітини зліва; проникаючу, колото-різану рану з пошкодженням правої легені на правій боковій поверхні грудної клітини; проникаючу, колото-різану рану, з пошкодженням печінки на правій боковій поверхні тулуба, які являються тяжкими тілесними ушкодженнями, що є небезпечними для життя, знаходяться в прямому, закономірному, причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Вищезазначені дії ОСОБА_7 становлять склад кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Стаття 337 КПК України визначає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 проводився в межах висунутого ОСОБА_7 обвинувачення відповідно до обвинувального акта від 07.10.2015, яке під час розгляду кримінального провадження Дніпровським (Ленінським) районним судом м. Запоріжжя прокурор не змінював.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини даного кримінального правопорушення, із формулювання обвинувачення ОСОБА_7 підлягає виключенню посилання на те, що обсяг усіх тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_8 , було заподіяно ОСОБА_7 .

Також при формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 прокурором вказано прізвище ОСОБА_11 , як особи, яка спільно з ОСОБА_7 наносила ОСОБА_8 тілесні ушкодження дерев`яною битою. Враховуючи, що матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_11 були виділені в окреме провадження, з формулювання обвинувачення ОСОБА_7 слід виключити посилання на особу ОСОБА_11 , оскільки це є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції України та в частинах 1 і 5 ст. 17 КПК України.

За такого виключення встановлені судом фактичні дані в своїй сукупності вичерпно визначають кожен з елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , і в межах якого проводиться судовий розгляд, та не погіршується становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи із загальних засад кримінального провадження, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні й рівні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення надано безсумнівні докази причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, в якому її було обвинувачено, а тому підстави для виправдання ОСОБА_7 відсутні.

Разом з тим, смерть обвинуваченої ОСОБА_7 виключає можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а тому відносно неї не може бути ухвалено обвинувального вироку.

Пунктом 5 ч. 1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Зі змісту п 5 ч. 1 ст.284 КПК України випливає, що в разі необхідності виправдання померлої особи ухвалюється вирок, в іншому випадку провадження підлягає закриттю.

За правилами абз. 2 ч.7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктом 5 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Отже, за відсутності підстав для ухвалення виправдувального вироку відносно ОСОБА_7 суд повинен постановити ухвалу про закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керується вимогами ст.100 КПК України, відповідно до якої речові докази, які долучені до матеріалів кримінального провадження та не містять слідів кримінального правопорушення: сукня з орнаментом у вигляді «кленових» листків, сіро-біло-червоного кольору з коротким рукавом, атласний халат рожевого кольору з мереживом, халат з орнаментом у виді нерівних різнокольорових смуг з поясом, махровий халат світло-синього кольору, п`ять ножів кухонних, мобільний телефон «Сіменс СХ 65» та сім карта, підлягають знищенню, оскільки не можуть бути використані у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Мобільний телефон «Сіменс СХ 65» та сім-карта, які зберігаються в камері схову речових доказів Шевченківського ВП Запорізького УП ГУНП в Запорізькій області, підлягають поверненню ОСОБА_9 за належністю;

Інші речові докази, які містять сліди кримінального правопорушення і які зберігаються у камері схову Шевченківського ВП Запорізького УП ГУНП в Запорізькій області, слід знищити.

Речові докази - диски з відеозаписом слідчих дій, аудіо записом, дактилокарти, що долучені до матеріалів кримінального провадження, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Керуючись ст. 284, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченої, на підставі п.5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речові докази по справі:

- сукню з орнаментом у вигляді «кленових» листків, сіро-біло-червоного кольору з коротким рукавом, атласний халат рожевого кольору з мереживом, халат з орнаментом у виді нерівних різнокольорових смуг з поясом, махровий халат світло-синього кольору, п`ять ножів кухонних, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (наразі Відділ поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області) по квитанції № 267 від 29.12.2014 - знищити;

- мобільний телефон «Сіменс СХ 65» та сім-карта, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (наразі Відділ поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області) по квитанції № 299 від 10.11.2014, - повернути ОСОБА_9 за належністю;

- диски з відеозаписом слідчих дій, що долучені до матеріалів кримінального провадження, дактилокарти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- вісім слідів папілярних узорів, спортивну куртку сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, кофту чорного кольору та штани блакитного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, спортивну кофту та штани з нашаруванням речовини бурого кольору, пару чоловічих кросівок з речовиною бурого кольору, светр та футболку з нашаруванням речовини бурого кольору, дерев`яну биту з нашаруванням речовини бурого кольору, ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагменти шпалер з нашаруванням речовини бурого кольору, фрагмент наволочки з нашаруванням речовини бурого кольору, два недопалки цигарок маркування «Столичні», мікрооб`єкти на дві дактилоплівки, змиви речовини бурого кольору та контролі до них, пачку з під цигарок з нашаруванням речовини бурого кольору, слід низу взуття, джинсові брюки, спортивну кофту, джинсову куртку, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (наразі Відділ поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області) знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Складення та оголошення повного тексту ухвали о 14:00 год. 20.06.2025.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2