Справа № 461/6949/25
Провадження № 1-кс/461/5250/25
УХВАЛА

28.08.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на належне заявнику майно.

Подане клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді, в рамках кримінального провадження № 0001122, відомості про яке 05.11.2024 внесені до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 190 КК України було накладено арешт на: мобільний телефон Iphone 13 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ; платіжний рахунок від 07.02.2025; газовий лічильник «.

Представник заявника зазначає, що всі необхідні слідчі дії із вказаними речима вже проведені, жодних підстав для збереження арешту немає. ОСОБА_4 не має жодного статусу у вказаному кримінальному провадженні. На вищезазначених речах встановлено відсутність будь-яких слідів кримінального правопорушення.

Відтак, з метою захисту законних прав та інтересів власника майна, просив слідчого суддю скасувати арешт на вищезазначене майно.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання про скасування арешту на майно без його участі. Подане клопотання просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання клопотання без його участі. Зазначив, що належний ОСОБА_4 мобільні телефони оглянуто, інформації, яка б становила інтерес для досудового розслідування не встановлено. Крім того, за результатами проведеної трасологічної експертизи втручання у газовий лічильник ОСОБА_4 , не зафіксовано. У вирішенні питання про скасування арешту поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001122, відомості про яке 05.11.2024 внесені до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 190 КК України.

19.05.2025 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова було накладено арешт на на вилучені 15.05.2025 в ході проведеного обшуку речі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Iphone 12 Pro imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон Iphone 13 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

- платіжний рахунок від 07.02.2025;

- газовий лічильник «.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 16 КПК України, - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 1 статті 174 КПК України встановлено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.

Засада недоторканності права власності у кримінальному провадженні випливає із поваги до права власності, позбавлення права власності та контролю з боку держави щодо використання власності, які закріплені у ст. 1 Протоколу. Особливе значення цього принципу пояснюється і закріпленням його серед загальних засад кримінального провадження (п. 9 ч. 1 ст. 7, ст. 16 КПК України).

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тлумачення цього положення як захисту права власності було здійснено ЄСПЛ у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява № 6833/74 від 13 липня 1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Обмеження права власності не тільки має ґрунтуватися на законі, а знаходитись під дією судового контролю і мати тимчасовий характер.

Враховуючи вищенаведене, з метою забезпечення права власності, оскільки всі необхідні слідчі із вищевказаними речима вже проведено, інформації, яка б становила інтерес для досудового розслідування не встановлено, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність скасування арешту.

Керуючись ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0001122, відомості про яке 05.11.2024 внесені до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 190 КК України,- задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 19.05.2025 року на:

- мобільний телефон Iphone 13 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ;

- платіжний рахунок від 07.02.2025;

- газовий лічильник «.

Повний текст ухвали проголошено 02 вересня 2025 року о 15 год. 55 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1