Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1101/25
Провадження № 1-кп/723/2055/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000113 від 29.04.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плоска, Путильського району, Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , зі слів фактично проживаючого до взяття під варту в АДРЕСА_2 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, солдата в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2025 року за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 у званні солдат, перебуваючи на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», п. 9 ст. 1, п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитися від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних приичин та дозволу командування військової частини НОМЕР_1 , 21.03.2023 о 04:30 год. самовільно залишив місце несення служби, а саме: військову частину НОМЕР_1 та перебував за місцем проживання в АДРЕСА_1 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний з проходженням військової служби до 15.03.2024.

Таким чином,своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, ійого дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав і пояснив, що на початку 2023 року його забрали для проходження військової служби. Проходив підготовку в с. Ропча на посаді кулеметник. Пробувши там близько місяця, подумав, що його звідти мають забрати, а в нього нема паспорта. Боявся, що заберуть без документів і ніхто не знатиме про нього. Тому покинув військову частину. Перед затриманням тимчасово проживав у с. Ясени, Сторожинецького району. Готовий нести службу після звільнення з колонії, де в даний час відбуває покарання. У вчиненному кається, просив не позбавляти волі, так як має намір піти на військову службу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками судового розгляду не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, та щодо речових доказів, пояснивши, що наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на час вчинення даного злочину є особою раніше не судимою, однак в подальшому вчинив злочини за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, за що засуджений до 1 р. 6 міс. позбавлення волі, за місцем військової служби характеризується негативно і таким, що не відповідає займаній посаді, за висновком ЛКК придатний до військової служби, за медичною характеристикою відповідає займаній посаді, за місцем проживання характеризуєтьтся посередньо, однак тривалий час там не проживає, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За наведених обставин, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за можливе призначення мінімального покарання, передбаченого санкцією статті. Остаточне покарання призначити із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, при цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 20.02.2024 року у справі №215/1767/17.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 368-370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом повного поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21.01.2025 року у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, більш суворим, остаточно призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

У строк покарання зарахувати покарання, відбуте ОСОБА_3 за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 січня 2025 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Строк відбування покарання відраховувати з часу затримання.

Речовий доказ матеріали службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ