справа № 563/752/25
провадження № 1-кс/563/133/25
У Х В А Л А

07 травня 2025 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернулася до Корецького районного суду Рівненської області із скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань

В обґрунтування скарги зазначає, що 30 квітня 2025 року син її клієнтки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виїхав у службове відрядження. Близько 17:00 при проїзді 268 кілометру траси Київ-Чоп, поруч з містом Корець Рівненської області, ОСОБА_5 було зупинено працівниками ТЦК. Причина зупинки невідома, оскільки у ОСОБА_5 не було жодних обмежень, у розшуку не перебував. Після пред`явлення паспорта громадянина України, відомостей з системи «Резерв+» та інших належних документів, приблизно о 17:30, співробітники ТЦК та СП Рівненської області здійснили дії щодо оголошення ОСОБА_5 у розшук без жодних законних підстав, оскільки у нього були наявні всі необхідні документи.

Після незаконного оголошення в розшук, ОСОБА_5 був силою витягнутий працівниками поліції з автомобіля, без вручення повістки та без будь- яких пояснень і був відвезений у невідомому напрямку. З цього моменту місце перебування ОСОБА_5 невідоме. Будь-якої офіційної інформації про місце перебування ОСОБА_5 , його статус немає. Станом на дату подання скарги 02.05.2025 в порядку ст. 303 КПК України відділенням поліції №7 Рівненського районного УП ГУНП в Рівненській області відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, досудове розслідування не розпочате.

У судове засідання скаржник та її представник не з`явилися, представником, адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про розгляд скарги без їх участі. Скаргу просила задоволити у повному обсязі.

Начальник СВ Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав письмові заперечення на скаргу. В задоволенні такої просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя дійшов такого висновку.

Положеннями ч.1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зокрема, у вказаному порядку може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно із ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Приписи ст. 214, 303 КПК України свідчать про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Внесенню до ЄРДР підлягає не будь-яка заява, а лише заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, яка містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Згідно поданих начальником СВ ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 заперечень 01.05.2025 до ВП №7 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області надійшла заява від громадянки ОСОБА_4 про те, що 30.04.2024 її син ОСОБА_5 , 1986 р.н., який в той день перебував у службовому відрядженні у Рівненській області, був незаконно затриманий та силоміць доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості по даному факту були зареєстровані 01.05.2025 у Журналі єдиної обліку ВП №7 №4559.

В ході перевірки вказаного повідомлення був опитаний працівник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , який пояснив, що 30.04.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками УПП в Рівненській області був доставлений ОСОБА_5 , який перебував у розшуку як особа, яка ухилялася від явки для постановки на облік до підрозділів ТЦК та СП чим порушила правила військового обліку за, що ОСОБА_5 підлягав притягненню до адміністративної відповідальності передбаченої ст.210 КУпАП. Про доставлення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_4 працівником УПП ОСОБА_8 був складений відповідний рапорт на ім`я т.в начальника УПП в Рівненській області ОСОБА_9 з відповідною відміткою РТЦК та СП про доставлення вказаної особи. В подальшому ОСОБА_10 було складено довідку про доставлення ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого його було направлено для проходження військово-лікарської, комісії. Згідно довідки ВЛК №581 ОСОБА_5 був визнаний придатним до військової служби. Після цього ОСОБА_5 було вручено повістку №191 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 про його призов на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби. Від отримання вказаної повістки ОСОБА_5 відмовився. В подальшому ОСОБА_5 був направлений для проходження служби у вч НОМЕР_1 . У зв`язку з викладеним, враховуючи, що у даній події відсутні ознаки склад будь-якого кримінального правопорушення, відомості за даний фактом до ЄРДР не вносилися.

Оцінивши обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_4 не містить відомостей, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_5 за вказаних скаржником обставин. Заява не містить фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 146, ст. 365 КК України, та достатніх даних на підтвердження вчинення неправомірних дій, а містить лише оціночні судження скаржника щодо певних обставин.

Указане підтверджується тим, що положеннями ст. 146 КК України передбачено відповідальність за такі кримінальні правопорушення:

- частина 1 незаконне позбавлення волі або викрадення людини;

- частина 2 ті самі діяння, вчинені щодо малолітнього або з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб або за попередньою змовою групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу,

- частина 3 діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, або такі, що спричинили тяжкі наслідки.

Незаконне позбавлення волі полягає в протиправному перешкоджанні людині обирати за своєю волею місце знаходження. Воно може виявитися у затриманні потерпілого в тому місці, де він знаходитися не бажає, або поміщення його в таке місце, яке він не має змоги вільно залишити. Це діяння може бути здійснене шляхом застосування фізичного насильства (наприклад, потерпілого зв`язують і зачиняють у підвалі, поміщують у заздалегідь підготовлене місце тощо), а також шляхом психічного насильства (наприклад, під загрозою застосування зброї потерпілого примушують залишатися у приміщенні). Воно може бути вчинене і шляхом обману (наприклад, людину заманюють у будь-яке місце і зачиняють з метою позбавлення волі).

За статтею 146 КК карається лише незаконне позбавлення волі, тому відповідальність виключається, якщо особу було позбавлено волі внаслідок необхідної оборони, правомірного затримання особи, що вчинила адміністративне чи кримінальне правопорушення, або крайньої необхідності.

Положеннями ч. 1 ст. 365 КК України передбачено відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Кваліфікуючою ознакою вказаного кримінального правопорушення є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України «Про національну поліцію» за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, для того щоб установити чи вчинила особа адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП, уповноважені особи перевіряють її документи.

Положеннями ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Положеннями ч. 1, 3 ст. 45 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом. Спеціальний засіб кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються під час затримання особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Положеннями ч. 1, 2ст. 262 КУпАП передбачено, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може провадитися лише органами (посадовими особами), уповноваженими на те законами України.

Органами внутрішніх справ (Національною поліцією) провадиться адміністративне затримання, крім іншого, при вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського, при порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно рапорту інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №1 УПП в Рівненській області ОСОБА_12 30.04.2025 близько 19:08 год. під час патрулювання ділянки автодороги «Київ-Чоп», 268 км. було виявлено та доставлено до ТЦК та СП особу, яка порушує вимоги ст. 210, 210-1 КУпАП, а саме ОСОБА_5 .

Вказаний факт, крім іншого, підтверджує довідка ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно до якої, ОСОБА_5 , дійсно, був доставлений 30.04.2025 о 20:25 год. працівником поліції ОСОБА_13 до ТЦК та СП.

Згідно досліджених пояснень працівника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 від 01.05.2025, ОСОБА_5 було доставлено до відділу працівниками поліції. Після чого, ОСОБА_7 скерував ОСОБА_5 для проходження ВЛК. Після чого ОСОБА_5 було виписано повістку на призов за мобілізацією. Як наслідок, ОСОБА_5 направлено для проходженння військової служби у в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до наданої до справи копії ВЛК №581 від 30.04.2025 ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби.

Окрім того, згідно з повісткою №191 01.05.2025 о 08:00 год. йому слід було з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 для призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин (як військовозобов`язаний, так і знятий із військового обліку) зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Зі скарги не вбачається, у чому саме полягала протиправність дій працівників поліції та ТЦК щодо ОСОБА_5 , за якими необхідно розпочати досудове розслідування.

Проведеною перевіркою встановлено відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення за зверненням ОСОБА_4 .

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела (п.4 ч.5ст.214 КПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Зважаючи на викладене, скарга ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Відділення поліції № 7 РУП ГУНП в Рівненській області не підлягає задоволенню, оскільки відсутні правові підстави вважати, що працівникми поліції спільно з працівниками ТЦК та СП 30.04.2025 були вчинені протиправні дії відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст. 38, 303-307, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність органу досудового розслідування ВП №7 РРУП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Копію ухвали направити скаржнику та ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, установленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя