Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4787/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/370/25
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі судове провадження №296/4787/25 за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06.05.2025,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06.05.2025 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 в якій він просив визнати бездіяльність уповноваженої особи УСБУ в Житомирській області протиправною та зобов`язати уповноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2025 до такого органу у відповідності до ст. 214 КПК України.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06.05.2025 скасувати та повернути скаргу на новий розгляд до суду першої інстанції, як такої що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме з порушенням п.17 ч.1 ст.7, ч.1 ст.24, ч.6 ст.9 КПК України, ст.55 Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_6 в підтримку своїх апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вважає апеляційний суд, зазначених вимог кримінального процесуального законодавства слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_8 було дотримано.

Так, відповідно до п.18 ч.1 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Приписами ч.2 ст.214 КПК України зазначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298.

Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В свою чергу, в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як убачається з матеріалів провадження 30.04.2025 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність уповноваженої особи УСБУ в Житомирській області протиправною та зобов`язати уповноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2025 до такого органу у відповідності до ст. 214 КПК України.

Згідно змісту цієї скарги, ОСОБА_6 зазначає, що Компанія Офіс генерального прокурора з кодом ЄДРПОУ є суб`єктом приватного права, що суперечить Конституції України. Складом «неуповноважених прокурорів» було притягнуто до кримінальної відповідальності та проведено ряд процесуальних дій стосовно людини ОСОБА_7 . Такі фізичні особи як ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , Зоган діють поза межами наданих повноважень не складали присяги прокурора України не має посвідчень прокурорів Республіка відповідно до Конституції України, не мають відповідних документів які підтверджують наявність повноважень на здійснення повноважень діяти від імені Незалежної держави республіка Україна та діяти від імені Житомирської обласної прокуратури та Чуднівської окружної прокуратури м.Чуднова. Прокуратура з назвою «Чуднівська районна прокуратура» ліквідована 19.09.2019 року, а за рішенням засновників нове формування з назвою Компанія офіс генерального прокурора має код ЄДРПОУ, який стоїть на обліку в Податковій службі як платник податку що не утворений законом то участь такого складу прокурорів у розгляді придуманого органом досудового розслідування та приватними що назвалися «прокурорами» (сімейний підряд) та представлення інтересів Не демократичної держави Україна неуповноваженими на те законом особами такого «Державного органу» розцінюється як повалення Конституційного ладу. Дані обставини унеможливлюють подальший розгляд таким складом Чуднівської прокуратури придуманого кримінального провадження та є підставою для його відводу. За таких обставин в діях групи осіб що представляються структурним підрозділом Офісу генпрокурора вбачаються ознаки злочину передбаченого ч.1 ст.109 КК України та ст.28 КК України (дії вчинені з метою насильницької зміни чи повалення Конституційного ладу захоплення державної влади а також змова про вчинення таких дій). Такі особи узурпували правоохоронну гілку влади та у відсутність відповідного закону здійснюють правоохоронну діяльність в Чуднівському районі Житомирської області у приміщенні юридичної особи приватного права з назвою «Чуднівська окружна прокуратура».

За результатами судового розгляду скарги, слідчим суддею встановлено, що у вказаній скарзі та доданій до неї заяві відсутні передбачені ч.5 ст.214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а тому і відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки, як убачається зі змісту заяви ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення, вона не містить належних фактичних даних та обставин, які могли б свідчити про вчинення зазначеними в заяві особами будь-якого кримінально-караного діяння, передбаченого КК України.

В зв`язку з викладеним апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання ОСОБА_6 на те, що в заяві ним послідовно зазначені обставини вчинення кримінального правопорушення та наведено докази на підтвердження даного факту, що залишено по-за увагою слідчого судді.

За таких обставин, об`єктивних підстав стверджувати про наявність ознак дій, які утворюють склад кримінального правопорушення ч.1 ст109 КК України, як то вважає ОСОБА_6 , не встановлено, описані в його заяві обставини про вчинення кримінального правопорушення носять очевидний характер та не потребують юридичних висновків шляхом здійснення кримінального досудового розслідування.

Таким чином, істотних порушень вимог положень КПК України, які були б безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06.05.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :