Справа №: 630/857/25 Провадження №: 1-кс/630/578/25
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника (дистанційно) ОСОБА_6 ,

педагога ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000290 від 28 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та який зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

10 липня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби відносно неповнолітнього ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_8 вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 112 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27 травня 2025 року, приблизно о 22-40 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_4 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки у формі спричинення тілесних ушкоджень, бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов до свого знайомого потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вштовхнув його лівою рукою в праве плече, в результаті чого потерпілий повернув корпус трохи в праву сторону, і в цей час ОСОБА_4 , знаходячись на відстані витягнутої руки обличчям до потерпілого, стиснутим кулаком правої руки наніс один удар в область нижньої частини щелепи ліворуч.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , які виразились у нанесенні вищевказаних тілесних ушкоджень, у потерпілого ОСОБА_10 має місце закритий перелом нижньої щелепи: тіла справа в ділянці 46 зуба та в області кута зліва зі зміщенням, який згідно висновку експерта № 12-14/357-А/25 від 16 червня 2025 року, з послідуючим видаленням 36, 38 та 46 зубів, не є небезпечним для життя в момент заподіяння, а спричинив за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (більш як на 21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а, б, в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», у своїй сукупності належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що виражається в тому, що підозрюваний, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинене; може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, місця проживання яких йому стали відомі, з метою домогтися зміни або спотворення показань, які вони можуть надати на стадії судового розгляду; та вчинити інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, оскільки, на його переконання, підстав для застосування до неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу взагалі відсутні, а тим більше слідчим та прокурором у засіданні не доведено належними доказами існування ризиків, про які зазначено у клопотанні. Також захисник просив врахувати ті обставини, що неповнолітній підозрюваний проживає в одній квартирі з бабою і дідом, з якими у нього існують певні неприязні відносини, які можуть посилитися уразі покладення на ОСОБА_4 обов`язку не залишати помешкання, в якому він проживає, але яке йому не належить.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_5 підтримала виступ захисника ОСОБА_6 та просила не застосувати до її сина запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_5 пояснила, що наразі вона проживає однією сім`єю з чоловіком, з яким не перебуває у зареєстрованому шлюбі, але у них народились спільні діти, і молодшу дитину вона народила минулого року. Але цей чоловік не являється батьком для її старшого сина ОСОБА_4 . Саме її чоловік влаштував минулого року її сина на роботу в компанію Київстар, і наразі її син проживає в квартирі разом з батьками її чоловіка за адресою: АДРЕСА_3 . Тому ОСОБА_5 просила не застосовувати до її сина домашній арешт із забороною залишати вказане приміщення, оскільки її син проживає формально зі сторонніми людьми. Якщо ж запобіжних захід буде застосований, то ОСОБА_5 просила визначити місцем проживання для її сина квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , в якій вона тривалий час проживала як ВПО і до якої у неї доступ, та її син зможе проживати там самостійно. В той же час, ОСОБА_5 просила врахувати, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 , де також зареєстровані усі її діти, і що її старий син ОСОБА_4 допомагає їй на вихідних у догляді за молодшими дітьми та у ведені господарства. Тому вона просила не застосовувати до її сина запобіжний захід, аби він міг й надалі приїжджати до неї на допомогу.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 підтримав промову захисника та свого законного представника та пояснив, що свою провину у вчиненому визнає повністю та жодним чином не виправдовує свою поведінку. Він працює техніком в компанії Київстар та виконує роботи з встановлення обладнання. Для зменшення часу на дорогу до роботи він оселився в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де проживають батьки його вітчима чоловіка, з яким проживає його матір. З дідом і бабою у нього наразі нормальні відносини. Переховуватися він не має наміру, продовжить працювати і буде виконувати обов`язки підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З представленого слідчим витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000290 від 28 травня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, вбачається, що до реєстру були внесені відомості про те, що 27 травня 2025 року, приблизно о 22-40 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , в ході раптово виниклого конфлікту, спричинив ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

26 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000290 неповнолітньому ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000290, а саме:

електронним рапортом відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області за вхід. № 6477 від 27 травня 2025 року про реєстрації повідомлення лікаря БШМД про госпіталізацію 27 травня 2025 року о 23-00 год. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння та на АДРЕСА_4 отримав тілесні ушкодження: ЗЧМТ, СГМ, гематома потилиці, перелом нижньої щелепи.

протоколом від 28 травня 2025 року прийняття заяви ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про вчинене кримінальне правопорушення, в якій він вказав, що невідома особа 27 травня 2025 року приблизно о 22-40 год. в с. Пісочин, поблизу школи, нанесла йому тілесні ушкодження;

протоколом від 11 червня 2025 року допиту ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якості потерпілого, який повідомив, що ввечері 27 травня 2025 року він перебував в с. Пісочин зі своїм знайомим ОСОБА_11 та зі своєю дівчиною ОСОБА_12 . Він, ОСОБА_10 , і ОСОБА_4 за вечір випили по дві пляшки пива, кожна по 0,5 л, та ще по одній пляшці слабоалкогольного напою. Приблизно о 22-00 год. вони всі втрьох вирішили йти додому і пішли по АДРЕСА_4 . В дорозі у нього почалася розмова з ОСОБА_13 на підвищених тонах, і тоді до нього підійшов ОСОБА_4 і штовхнув лівою рукою, а потій ще й вдарив кулаком правої руки в щелепу. Від удару він відчув сильний біль в області нижньої щелепи з лівого боку;

протоколом від 11 червня 2025 року допиту неповнолітньої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якості свідка, яка пояснила, що ввечері 27 травня 2025 року вона перебувала в с. Пісочин зі своїм знайомим ОСОБА_11 та своїм хлопцем ОСОБА_15 , і хлопці пили пиво. Приблизно о 22-20 год. вони всі втрьох йшли по вул. Полтавський шлях в с. Пісочин і хлопці проводжали її до дому. В дорозі у неї з ОСОБА_15 почалася розмова на підвищених тонах, і тоді до ОСОБА_16 підійшов ОСОБА_4 і штовхнув лівою рукою в праве плече, а потій ще й вдарив кулаком правої руки ОСОБА_16 по обличчю. Після удару ОСОБА_17 почав скаржитися на сильний біль в нижній частині щелепи з лівого боку;

висновком судово-медичного експерта № 12-14/357-А/25 від 16 червня 2025 року про наявність у ОСОБА_10 закритого переламу нижньої щелепи: тіла справа в ділянці 46 зуба та в області кута зліва зі зміщенням, з послідуючим видаленням 36, 38 та 46 зубів, яке не є небезпечним для життя в момент заподіяння, а спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3 тижні (більш як на 21 дня) і за цією ознакою відповідно до п. 2.2.1. «а, б, в», п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», у своїй сукупності належать до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості;

протоколом від 11 червня 2025 року слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_10 , в якому потерпілий детально відтворив обстановку і механізм того, як ОСОБА_4 спочатку штовхнув його, а потім завдав йому удару по обличчю, в область нижньої щелепи з лівого боку;

протоколом від 11 червня 2025 року слідчого експерименту за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , в якому свідок детально відтворила обстановку і механізм того, як ОСОБА_4 спочатку штовхнув потерпілого ОСОБА_10 , а потім завдав йому удару по обличчю, в область нижньої щелепи з лівого боку;

висновком судово-медичного експерта № 12-14/358-А/25 від 16 червня 2025 року про те, що механізм утворення у ОСОБА_10 закритого переламу нижньої щелепи: тіла справа в ділянці 46 зуба та в області кута зліва зі зміщенням, в цілому не суперечить об`єктивним судово-медичним даним відповідно до строку та способу його заподіяння, на які вказали потерпілий ОСОБА_10 і свідок ОСОБА_14 під час проведення слідчого експерименту.

Отже, неповнолітній ОСОБА_4 , який не має судимостей, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

Згідно з ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про доцільність застосування до неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує ту обставину, що покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, хоча й не являється тяжким, але може спонукати до зміни ним місця проживання, що з урахуванням віку підозрюваного, який не досяг повноліття, що дає право на виїзд за межі України в умовах воєнного стану, вказує на існування ризику втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості впливу підозрюваного на потерпілого і свідків, слідчий суддя вважає недостатнім обґрунтування сторони обвинувачення наявності вказаного ризику, і доходить висновку, що такі доводи слідчого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Стосовно ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає, що його актуальним, бо з огляду на обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не виключена можливість прояву ним агресії до сторонніх осіб без вагомих підстав, що може мати наслідком нанесення шкоди здоров`ю. В своїх поясненнях ОСОБА_4 повідомив, що займався боксом, а отже не виключена можливість вчинення ним непоміркованих дій із застосуванням насильства.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В той же час, вирішуючи клопотання по суті, слідчий суддя бере до уваги наявність у підозрюваного місця проживання та родини, в якій у нього є троє малолітніх братів і сестер та матір, яка потребує його допомоги у догляді за дітьми. Також слідчий суддя бере до уваги пояснення підозрюваного та його матері, яка є законним представником, про наявність місця роботи і отримання доходів. В сукупності це вказує на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання щодо заходу, який належить застосувати до ОСОБА_4 слідчий суддя виходить із того, що запобігти встановленим у даній справі ризикам цілком можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Одночасно з цим на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 615 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000290 від 28 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_9 протягом строку дії запобіжного заходу:

З`являтися на виклик до слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

Невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

Утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі від 757,00 грн до 6056,00 грн.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання на час досудового розслідування покласти на слідчого, а на час перебування справу у провадженні суду - на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1