н/п 1-кп/766/1636/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 24.03.2019 під № 0000669 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України,-

Встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000669від 24.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинуваченим було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку з набуттям чинності 09.08.2024 року Законом України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, просив закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого.

Заслухавши прокурора та обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому що він 24.03.2019 р. приблизно о 05 годині 00 хвилин. ( більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Лавреньова, 25 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з особою відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, із стіни вказаного будинку намагався викрасти оцинковану сталеву трубу довжиною 6 метрів, діаметром 14 см, товщиною 1,5 мм, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи N? 1943 - МТ від 25.06.2019 р. станом на 24.03.2019 р. могла складати 300 гривень 00 копійок, яка належить ОСББ «Щаслива доля» , при цьому виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками патрульної поліції при спробі покинути місце скоєння злочину з викраденим майном.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185. КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену групою осіб, повторно особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від ії волі.

Частиною 1 ст. 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого цей розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Згідно п.п.169.1.1 статті 169 Податкового кодексу, податкова соціальна пільга (для кваліфікації правопорушення), дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 , вчинено 24.03.2019 року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» сума прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2019 року становить 1921 грн., тобто 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи становить 960,5 гривень на 2019 рік, та відповідно 2 неоподатковуваних мінімуму доходів громадян становить -1921 грн грн.

Оскільки згідно обвинувального акту, вартість майна, яким ОСОБА_4 , намагався заволодіти шляхом крадіжки становить 300 грн., тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2019 році, тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В своїй постанові № 278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року ОП ККС Верховного Суду виснувала, що Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Передбачені частиною першою статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова Верховного Суду від 09.09.2019 у справі № 591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

З огляду на наведене вище клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

Цивільний позов не було заявлено.

За змістом вимог ст.124 КПК України витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.100, 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР 24.03.2019 під № 0000669 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» , яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Витрати на залучення експерта в розмірі 914 грн. 04 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

СуддяОСОБА_1