Справа №293/484/25
Провадження №1-кп/293/144/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000137 від 02.04.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Некраші, Черняхівського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, не працюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.04.2025 близько 19 год. 42 хв ОСОБА_4 рухався по вулиці Млинова в населеному пункті Високе Високівської ТГ Житомирського району Житомирської області, на транспортному засобі марки «PEUGEOT» моделі «Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час даного руху, у вказаний час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_4 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив п.2.3.в. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001.

Вказане адміністративне правопорушення було помічено поліцейським з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 та поліцейським з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , які спільно несли службу у складі екіпажу «ГРПП-23» на службовому автомобілі Національної поліції марки «Renault» моделі «Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , які з метою зупинки транспортного засобу здійснили подачу проблискових маяків синього та червоного кольорів, а також звуковий сигнал, однак ОСОБА_4 вимогу про зупинку не виконав, чим порушив п.2.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, у зв`язку з чим поліцейські у складі екіпажу «ГРПП-23» здійснили переслідування автомобіля марки «PEUGEOT» моделі «Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту його повного зупинення.

Після зупинки транспортного засобу, під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 виявили ознаки алкогольного сп`яніння, які виражалась різким запахом алкоголю з ротової порожнини, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин).

Виявивши вказані факти, поліцейським з реагування патрульної поліції СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , було повідомлено ОСОБА_4 про складання відносно нього адміністративних матеріалів, а саме протоколів про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130, ч.1 ст.122-2 КУПАП.

Того ж дня, близько 19 год. 40 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на польовій дорозі між вулицями Млинова та Бацванівка в населеному пункті Високе Житомирського району Житомирської області та усвідомлював можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, виник умисел, спрямований на пропозицію та подальшого надання працівнику поліції ОСОБА_4 неправомірної вигоди в розмірі 2000 гривень, з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Тоді ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, бажаючи уникнути всіх наслідків притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, о 19 год. 40 хв. 01.04.2025, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , усно висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди поліцейським з реагування патрульної поліції СПД №1 ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , а саме 2000 гривень, за нескладення стосовно нього адміністративних матеріалів за вчиненні правопорушення.

Продовжуючи реалізовувати раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля марки «Renault» моделі «Duster», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в тому ж місці, того ж дня, о 19 год. 42 хв. надав неправомірну вигоду у розмірі 2000 гривень, а саме одну купюру номіналом 1000 гривень серії ЗС1125282 та дві купюри номіналом по 500 гривень серії АВ5373773 та ЕД0011586, які знаходяться в офіційному обігу, які поклав поруч із коробкою перемикання передач між пасажирським та водійським сидіннями службового автомобіля, за нескладання відносно нього адміністративних матеріалів.

Своїми умисними діями, які виразились у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій, з використанням службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Вказав, що дійсно він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції у квітні 2025 року близько 19 год 30 хв. З метою уникнення відповідальності надав працівникам поліції 2000 гривень, щоб вони не складали протокол про вчинені правопорушення. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати. Крім того, ОСОБА_4 вказав, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, і у разі призначення покарання у виді штрафу, він не має можливості його сплатити одним платежем та просить його розстрочити.

При визначенні обсягу та порядку дослідження доказів, прокурор висловила думку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вказала, що слід обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Обвинувачений погодився з думкою прокурора.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд також роз`яснив, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин. Суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Здійснивши допит обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ч.1 ст.369 КК України.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду дій, з використанням службового становища.

Підстав, відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІІІ. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч.1 ст.368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила.

Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Варто відмітити, що колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно із ст.12 КК України злочин передбачений ч.1 ст.369 КК України, є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст.67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення; наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які його обтяжують; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, суд дійшов до переконання про призначення йому покарання у виді штрафу в межах нижньої межі санкції статті інкримінованого йому правопорушення.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Підстави для застосування ст. ст. 75,76 КК України відсутні.Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та під час розгляду справи у суді не застосовувався.

Підстав передбачених ст. 177, 178 КПК України для обрання обвинуваченому будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Арешт накладений згідно ухвали Богунського районного суду міста Житомира №295/4603/25 (провадження №1-кс/295/2131/25) від 07.04.2025 слід скасувати.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 3183 гривень 60 коп.

Керуючись ст. 2,7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.4 ст.53 КК України розстрочити ОСОБА_4 виплату штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень на 12 місяців, а саме протягом 11 місяців щомісячно по 1500 грн. в строк до останнього дня кожного місяця, та в останній місяць - 500 гривень. Початок строку сплати штрафу рахувати починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч. 5 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 коп.

Арешт накладений на одну купюру номіналом 1000 гривень серії ЗС 1125282 та дві купюри номіналом по 500 гривень серії АВ5373773 та ЕД0011586, що належать ОСОБА_4 , згідно ухвали у справі №295/4603/25 (провадження №1-кс/295/2131/25) від 07.04.2025 скасувати.

Речові докази по справі:

- а саме грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень, а саме: одна купюра номіналом 1000 гривень серії ЗС 1125282 та дві купюри номіналом по 500 гривень серії АВ5373773 та ЕД0011586, які передані на зберігання до банківської установи, конфіскувати в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуюча суддя ОСОБА_6