В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження, внесене 25.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002508 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08 год. 45 хв. 20.06.2025, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав, шляхом підняття із землі знайдену гранату іноземного виробництва М67 з маркуванням «FUZE M 213 COP 20C 036-005», яку почав зберігати без передбаченого законом дозволу.

В подальшому ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, почав зберігати при собі гранату іноземного виробництва М67, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 утримуючи гранату іноземного виробництва М67 з маркуванням «FUZE M 213 COP 20C 036-005», при собі, направився за адресою свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де в подальшому почав її зберігати.

В подальшому, 20 червня 2025 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, під час проведення обшуку в період часу з 08 год. 45 хв. по 12 год. 01 хв. в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності двох понятих, було проведено санкціонований обшук, під час якого було вилучено предмет схожий на гранату іноземного виробництва М67 з маркуванням «FUZE M 213 COP 20C 036-005», що згідно висновку експерта є промислово-виготовленою наступальною осколковою ручною гранатою М67, придатною до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи.

Зокрема розказав, що десь у жовтні 2024 рокувін знайшов гранату, роздивився її та переніс за місцем свого проживання де зберігав певний час, до проведення у нього обшуку 20 червня 2025 року.

Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 тих, що стосуються вирішення питання щодо долі речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_4 ,який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані, як придбання, носіння та зберігання вибухових пристроївта бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 263 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винуватого, який раніше судимий не був, має постійне місце проживання та реєстрацію, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, обвинувальний акт не мітить.

З огляду на зазначене, враховуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за потрібне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 263 КК України.

Водночас, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який запевнив суд, що повністю усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, має постійне місце проживання, є добровольцем територіальної оборони, позицію прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, керуючись тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому застосовує до нього вимоги ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням у мінімальних межах, та покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого. Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого суд не вбачає.

Керуючись ст. 373 - 376 КПК, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення за цим кримінальним провадженням з 20 червня 2025 до 21 червня 2025 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень, 00 коп.

Речові докази:

- циліндричний тубус, квитанція № 024679 - знищити.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_5