КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1505/2025 Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000629 від 11 лютого 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коцюбинське Київської області, громадянина України, який здобув середню освіту, не працює, неодружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2014 та 2022 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 21 лютого 2005 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст.186, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України;

- 23 грудня 2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 2 березня 2011 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 3 місяці 24 дні;

- 7 грудня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 8 грудня 2015 року за відбуттям строку покарання;

- 8 серпня 2016 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.1 ст.187 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 30 липня 2021 року за відбуттям строку покарання;

- 4 листопада 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ст. 75 КК України, до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік. Вироком Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 4 листопада 2021 року скасований в частині звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України;

- 17 серпня 2022 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- 9 лютого 2023 року ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області визначено порядок застосування покарання за наявності декількох вироків щодо засудженого відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, остаточно призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року, з урахуванням остаточно визначеного ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 9 лютого 2023 року покарання, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дати ухвалення вироку у цьому кримінальному провадженні, з зарахуванням на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання за даним вироком строк частково відбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 серпня 2022 року з 5 лютого 2022 року по дату ухвалення вироку у цьому кримінальному провадженні з розрахунку день за день.

Цим же вироком вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок судускасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказав на те, що вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував ту обставину, що на досудовому слідстві були порушені засади кримінального провадження, а саме, порушені права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист (п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України) та не дотримано безпосередності дослідження показань потерпілого в судовому засіданні (п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Як наголошує захисник, скориставшись тим, що підозрюваний ОСОБА_8 знаходився під вартою в іншому кримінальному провадженні, слідчий не забезпечив підозрюваному його право на кваліфіковану правову допомогу та не залучив захисника за призначенням з установи, уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги, а тому, на переконання захисника, заява підозрюваного ОСОБА_8 про те, що він не потребує послуг захисника, на яку посилається суд, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 54 КПК України, оскільки відмова від захисника повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості конфіденційного спілкування. З огляду на зазначене вище, на думку захисника, протокол огляду від 15 липня 2022 року за участі підозрюваного ОСОБА_8 не може бути допустимим доказом, так як слідчим не був забезпечений належний порядок реалізації конституційного права на захист підозрюваному ОСОБА_8 , оскільки для нього не був залучений захисник за призначенням та не залучений захисник, який у нього вже був та надавав йому правничу допомогу в іншому кримінальному провадженні, в межах якого йому було обрано запобіжний захід тримання під вартою. Тим самим, на думку захисника, було порушено п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України, що є істотним порушенням права на захист.

Окрім того, як зазначає захисник, при розгляді кримінального провадження за ч. 2 ст. 185 КК України в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 на початку судового розгляду заявив клопотання про надання йому захисника, а під час судового розгляду заявив, що на досудовому слідстві на нього чинився тиск, в результаті якого він був вимушений визнавати свою вину, чим себе оговорив, але суд першої інстанції у вироку послався на письмові докази, від яких обвинувачений відмовився у судовому засіданні.

Також, як наголошує захисник, в судовому засіданні були порушені права і потерпілого ОСОБА_9 , оскільки не було дотримано такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження показань, речей і документів, а саме, не був забезпечений безпосередньо в судовому засіданні допит потерпілого, місцезнаходження якого судом не було встановлено, і відповідно він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань, які відбувались з 12 лютого 2023 року по 13 березня 2024 року, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України є підставою для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Потерпілий, який повідомлявся про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку за всіма відомими адресами, до суду апеляційної інстанції не з`явився, будь-яких заяв, клопотань не подавав.

Вислухавши думку учасників апеляційного розгляду, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника та обвинуваченого на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також додатково отримані під час апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону.

Вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що, будучи раніше неодноразово судимим за умисні тяжкі кримінальні правопорушення, судимість за які не занята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.?

Так, ОСОБА_8 , реалізовуючи свій прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно для потерпілого, 24 січня 2022 року о 17.52 год., перебуваючи у приміщенні ТЦ «Smart Plaza» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 24, здійснивши авторизацію, без застосування платіжної банківської картки, зняв із банкомату № 9288 АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 4100 грн з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , завдавши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно для потерпілого, у цей же день, 24 січня 2022 року о 21.50 год., перебуваючи у приміщенні ТЦ «Smart Plaza» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 24, здійснивши авторизацію, без застосування платіжної банківської картки, зняв із банкомату № 9288 АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 2000 грн з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_12 , завдавши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно для потерпілого, у цей же день, 24 січня 2022 року о 22.46 год., перебуваючи у приміщенні ТЦ «Smart Plaza» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 24, здійснивши авторизацію, без застосування платіжної банківської картки, зняв із банкомату № 9288 АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 3000 грн з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , завдавши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Далі, ОСОБА_10 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, таємно для потерпілого, наступного дня, 25 січня 2022 року о 21.11 год., перебуваючи у приміщенні ТЦ «Smart Plaza» за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 24, здійснивши авторизацію, без застосування платіжної банківської картки, зняв із банкомату №9288 АТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 1900 грн з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_12 , завдавши останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Отже, ОСОБА_8 у період часу з 17.52 год. 24 січня 2022 року по 21.50 год. 25 січня 2022 року своїми злочинними діями завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 11000 грн.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених обставин не визнав, показавши, що, перебуваючи на Центральному залізничному вокзалі у м. Києві, де працювала його дружина, він чекав на неї та грав на автоматах. З потерпілим у даному кримінальному провадженні ніколи знайомий не був. Документи потерпілого знайшов у смітнику біля вокзалу. Ввечері 24 січня 2022 року він дійсно перебував у приміщенні ТЦ «Smart Plaza» в місті Києві, але він знімав грошові кошти з картки, яка належить йому та дружині. У той час були зроблені фото біля банкомату, які сторона обвинувачення використовує як доказ винуватості. Гроші з картки потерпілого ОСОБА_9 він не знімав. Пояснити, чому співпадає дата та час зняття грошових коштів з його картки з часом зняття грошових коштів з картки потерпілого, що зафіксовано у матеріалах справи, не може. У ході досудового розслідування працівники поліції погрожували йому, а під час проведення слідчого експерименту він показував їм, як поповнювати картку, а не знімати з неї кошти. Йому невідомо, з яких причин потерпілий ОСОБА_9 впізнав його, вони не були знайомі та конфліктів між ними не було. Просив суд його виправдати, а в останньому слові просив суворо його не карати.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд першої інстанції, з дотриманням положень ст. 337 КПК України, заслухавши показання обвинуваченого, забезпечивши сторонам усі можливості для реалізації їхніх прав у судовому засіданні в рамках кримінального процесуального закону, дослідив надані сторонами докази, повно, всебічно та неупереджено дослідив всі обставини даного кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням оцінив кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, детально навів досліджені докази у вироку, дав їм належну оцінку та, на переконання колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

За змістом копії протоколу затримання ОСОБА_8 від 6 лютого 2022 року у межах іншого кримінального провадження, яке здійснювалось Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві, під час затримання обвинуваченого в ході особистого обшуку у нього, серед ряду виявлених та вилучених документів на прізвище інших осіб, виявлено та вилучено, зокрема, особисті документи на ім`я ОСОБА_9 , а саме паспорт та картка платника податків (ас.91-94 т.1). Окрім того, у вказаному протоколі містяться зауваження ОСОБА_8 про те, що такі документи він знайшов, а також його заява про те, що він бажає мати захисника.

Даними, які містяться у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 лютого 2022 року, підтверджується, що ОСОБА_9 звернувся із вказаною заявою та повідомив, що 24 січня 2022 року приблизно о 04 год.-05 год. за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, раніше невідома потерпілому особа здійснила крадіжку мобільних телефонів «Xiaomi» та «Huawei», паспорту, трьох банківських карток, 800 гривень (ас. 86 т. 1).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23 лютого 2022 року з додатком - DVD-R диском, який був відтворений у судовому засіданні, підтверджується, що місцем проведення слідчого експерименту є Центральний залізничний вокзал за адресою: м. Київ, Вокзальна площа, 1. Під час слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 продемонстрував як 23 січня 2022 року у прибув до приміщення Центрального залізничного вокзалу і став очікувати електропотяг, щоб поїхати до дому. Там він познайомився з чоловіком, разом з яким вживав спиртні напої, після чого заснув. У подальшому 24 січня 2022 року близько п`ятої ранку він прокинувся та виявив відсутність мобільних телефонів «Xiaomi» та «Huawei», своїх документів, а саме - паспорту громадянина України та картки платника податків, гаманця коричневого кольору, всередині якого знаходились грошові кошти та кредитні картки, зокрема ПриватБанку. Пізніше 28 січня 2022 року працівники банку повідомили йому, що на викрадених у нього банківських картках було збільшено кредитний ліміт до 20 тис. грн. та був рух коштів (ас. 218-223 т.1).

Потерпілим на підставі поданих заяв про долучення до матеріалів кримінального провадження документів, подані роздруківки виписок з належних йому банківських карток та опис операцій, згідно з даними яких містяться відомості про банківські операції, проведені по його банківським карткам, у т.ч. 24 та 25 січня 2022 року зняття готівки у вказані у формулюванні обвинувачення дати та час, а також документи, що стосуються викрадених у нього мобільних телефонів марок «Xiaomi» та «Huawei» (ас.95-103 т.1).

Згідно з даними висновку експерта № СЕ-19/111-22/8186-ТВ від 23 лютого 2022 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі Redmi 8А Ocean Blue 2 GB ROM 32 GB ROM, синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_2 , який на момент вчинення злочину був у доброму стані та без пошкоджень, станом на 24 січня 2022 року становила 2545,33 (дві тисячі п`ятсот сорок п`ять грн.. 33 коп.). Ринкова вартість мобільного телефону марки «Huawei» моделі Y5 2018, синього кольору, який на момент вчинення злочину був в доброму стані та без пошкоджень, станом на 24 січня 2022 року становила 1692,75 (одну тисячу шістсот дев`яносто дві грн. 75 коп.) (ас. 106-110 т. 1).

Відповідно до даних, наданих АТ КБ «ПриватБанк» на запит заступника начальника Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві відповідно до п.3 ч.1ст. 62 «Закону України «Про банки і банківську діяльність», які містяться у довідці про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 24 січня 2022 року по 27 січня 2022 року, за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 24, з банківського рахунку картки № НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_11 , 24 січня 2022 року о 17.52 год. знято грошові кошти у сумі 4100 грн., о 21 год. 50 хв. - у сумі 2000 грн., о 22.46 год. - у сумі 3000 грн., а також 25 січня 2022 року о 21.11 год. - у сумі 1900 грн. (ас. 117-123 т.1).

За змістом даних, наданих ПрАТ КБ «ПриватБанк» на виконання постанови про тимчасовий доступ до речей і документів від 20 травня 2022 року, відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14 червня 2022 року з додатками - CD-R диском та фотознімками, на яких біля банкомату за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, буд. 24, 24.01.2022 з 17:51:47 по 17:53:09, 24.01.2022 з 21:49:41 по 21:50:53, 24.01.2022 з 22:45:25 по 22:46:30 та 25.01.2022 з 21:10:24 по 22:11:40 перебуває одна і та сама особа чоловічої статі, зовні схожа на обвинуваченого ОСОБА_8 (ас. 117-123,ас. 177-217 т.1).

Згідно з даними протоколу огляду фотознімків від 15 липня 2022 року за участі ОСОБА_8 оглянутий диск CD-R, наданий ПрАТ КБ «ПриватБанк» на виконання постанови про тимчасовий доступ до речей і документів від 20 травня 2022 року, на якому містяться скріншоти фото із банкоматів ПрАТ «ПриватБанк» із приміщення ТЦ «Smart Plaza», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 24, на яких на фотознімках від 24 січня 2022 року о 17:53:07, 24.01.2022 о 21:49:47, 24.01.2022 о 22:46:30, 25.01.2022 о 21:11:12 зображено ОСОБА_8 , що останній у протоколі підтвердив та зазначив, що показання дає добровільно, підписав протокол, жодних заяв або зауважень не мав (ас. 132-134 т. 1).

Оцінюючи та аналізуючи надані сторонами докази, суд дійшов висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних вище доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочину.

Так, судом встановлено, що саме ОСОБА_8 таємно для потерпілого 24 та 25 січня 2022 року здійснив крадіжку належних потерпілому грошових коштів з банківського рахунку останнього на загальну суму 11000 грн. Суд дійшов висновку, що такі обставини підтверджуються заявами потерпілого, документами про вчинені у вказані дати транзакції з банківського рахунку потерпілого, які узгоджуються із фотознімками, наданими ПрАТ «ПриватБанк», на яких у вказані дати та час, коли було здійснено зняття коштів з рахунку потерпілого з банкомату, зафіксований обвинувачений ОСОБА_8 .

При цьому судом враховано, що і сам ОСОБА_8 підтвердив у суді, що дійсно перебував у вказані дні у ТЦ «Smart Plaza», розташованому за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 24, де у банкоматі знімав готівкові грошові кошти. Твердження ж обвинуваченого про те, що він знімав кошти з власного карткового рахунку та рахунку своєї дружини, а не потерпілого ОСОБА_9 , суд визнав голослівними та такими, що суперечать дослідженим вище доказам.

Судом перевірялась версія сторони захисту про порушення права ОСОБА_8 на захист з підстав того, що він не був забезпечений захисником під час досудового розслідування, та на нього, нібито, чинився тиск працівниками поліції. При цьому суд дійшов висновку, що така версія спростовується матеріалами кримінального провадження та дослідженими в судовому засіданні доказами. Суд звернув увагу, що, хоча у протоколі затримання ОСОБА_8 у межах іншого кримінального провадження, яке здійснювалось Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві, і зазначено про його бажання мати захисника, проте у подальшому у матеріалах даного кримінального провадження наявна заява ОСОБА_8 про те, що йому роз`яснено право на захист, де він вказав, що не потребує послуг захисника (ас. 128 т.1). Також судом враховано, що у жодному з протоколів, як і на відеозаписах, які досліджені судом, обвинувачений не висловлював бажання мати захисника. Питання про забезпечення ОСОБА_8 захисником у іншому кримінальному провадженні, яке здійснювалось Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві, не підлягає вирішенню судом у цьому кримінальному провадженні. Окремо суд акцентував увагу, що 17 серпня 2022 року ОСОБА_8 засуджений Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Також суд дійшов висновку, що заяви ОСОБА_8 про здійснення на нього тиску з боку працівників поліції з метою примусити його дати зізнавальні показання у провадженні, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, та більше того суперечать фактичній поведінці обвинуваченого, зокрема, і під час участі у слідчому експерименті, в ході якого він не відтворив обставин вчиненого злочину та вів слідчого в оману щодо засобів його вчинення.

Наведене, на переконання місцевого суду, свідчить про те, що ОСОБА_8 мав можливість вільно і на власний розсуд обирати тактику та стратегію захисту, чим спростовуються його заяви про вчинення на нього тиску.

Більш того, судом взято до уваги, що зі змісту досліджених судом доказів не вбачається, щоб ОСОБА_8 заявляв скарги на дії працівників поліції, у тому числі і під час участі у слідчому експерименті у публічному місці у денний час, серед великої кількості сторонніх осіб, зокрема, у присутності понятих та адміністратора торгового центру, не виглядав наляканим або розгубленим, не мав будь-яких видимих тілесних ушкоджень.

При цьому суд зауважив, що заява ОСОБА_8 про неправомірні, на його думку, дії працівників поліції, наразі розглядається уповноваженим правоохоронним органом, який вправі надати остаточну правову оцінку такій заяві ОСОБА_8 . Відсутність відповідного процесуального рішення на час постановлення судом вироку, з урахуванням наведених вище мотивів, не свідчить про неможливість для суду надати оцінку доказам у цьому кримінальному провадженні та вирішити питання по суті пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Водночас судом не прийняті до уваги та не покладені в обґрунтування даного вироку в якості доказу надані стороною обвинувачення протокол проведення слідчого експерименту від 15 липня 2022 року з додатком - DVD-R диском та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 лютого 2022 року.

Згідно з даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15 липня 2022 року з додатком - DVD-R диском, відтвореними у судовому засіданні, місцем проведення слідчого експерименту є приміщення ТЦ «Smart Plaza», розташованого за адресою: м. Київ, пр-т. Перемоги, 24, де ОСОБА_8 розказав як зайшов всередину приміщення, маючи анкетні дані потерпілого ОСОБА_9 , авторизувався у банкоматі та зняв грошові кошти тричі 24 січня та один раз 25 січня 2022 року на загальну суму 11 000 гривень (ас. 171-176 т.1).

Суд дійшов висновку, що слідчий експеримент не відповідає вимогам ст. 240 КПК України, оскільки з даних протоколу та відеозапису вбачається, що ОСОБА_8 розповів у довільній формі про обставини вчиненого ним злочину, однак, фактично їх не відтворив, не продемонстрував спосіб, яким вчинив викрадення грошових коштів з карткового рахунку потерпілого. Більш того, обвинувачений на власний розсуд обрав для проведення слідчого експерименту саме термінал, а не банкомат ПрАТ «ПриватБанк», який знаходився поруч, та переконував слідчого, що саме у терміналі здійснив зняття готівки. За таких обставин суд дійшов висновку, що такий протокол не містить відомостей, які мають значення у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим судом до уваги не приймається.

Також судом виключено з числа доказів у цьому кримінальному провадженні дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 лютого 2022, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 24 січня 2022 року близько п`ятої ранку здійснила крадіжку належних йому мобільних телефонів, банківських карток та грошових коштів (ас. 224-227 т.1). Додаток до цього протоколу - DVD-R диск із відеозаписом слідчої дії був досліджений у судовому засіданні та встановлено, що містить відеозаписи, які не стосуються обставин у цьому кримінальному провадженні. При цьому прокурор не надав належний відеозапис слідчої дії - пред`явлення особи для впізнання. Оскільки суду не було надано безперервний відеозапис ходу проведення відповідної слідчої дії, а поняті слідчим для участі у її проведенні не залучались, враховуючи також, що потерпілий ОСОБА_9 не був допитаний безпосередньо судом у судовому засіданні, що позбавляє суд можливості переконатись у достовірності відомостей, які викладені у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 лютого 2022 року, судом даний доказ не прийнятий до уваги.

З огляду на встановлені обставини, оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв?язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні повторного таємного викрадення чужого майна (крадіжки), та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому суд дійшов висновку, що невизнання судом частини доказів не впливає на висновки суду щодо визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки винуватість обвинуваченого у вчиненні такого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю інших доказів, ретельно досліджених в судовому засіданні, які визнані судом належними, допустимими, а їх сукупність - достатньою для висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні такого правопорушення.

З таким висновком погоджується й колегія суддів.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про порушення на стадіїдосудового слідства права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 . Аналогічні доводи захисника були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції та визнані такими, що спростовується матеріалами кримінального провадження та дослідженими в судовому засіданні доказами, з наведенням відповідного обґрунтування в оскаржуваному вироку, з яким погоджується й колегія суддів.

Як обґрунтовано вказав суд в оскаржуваному вироку, ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України в межах іншого кримінального провадження - за ч. 2 ст. 187 КК України, досудове розслідування у якому проводилось Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві (ас. 91 т.1). Саме під час проведення особистого обшуку особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину, від 5 лютого 2022 року у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 187 КК України виявлені і вилучені серед інших речей і документів, у тому числі на сторонніх осіб, викрадені у потерпілого ОСОБА_9 документи.

Протягом досудового розслідування у кримінальному провадження за ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченим не подавались заяви про необхідність участі та залучення захисника, і тільки в суді за клопотанням обвинуваченого йому було призначено захисника.

Наведені обставини спростовують доводи сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченого на стадії досудового розслідування.

Є непереконливими й доводи захисника про те, що на обвинуваченого на досудовому слідстві чинився тиск, в результаті якого він був вимушений визнавати свою вину, чим себе оговорив, але суд першої інстанції у вироку послався на письмові докази, від яких обвинувачений відмовився у судовому засіданні.

Колегія суддів звертає увагу, що такі доводи сторони захисту були також ретельно перевірені судом першої інстанції, і не знайшли свого підтвердження.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що на запит Київського апеляційного суду ТУ ДБР, розташоване у м. Києві, повідомило, що ТУ ДБР, розташованим у м. Києві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000706 від 20 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 373 КК України. За результатами досудового розслідування слідчим 31 січня 2025 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Станом на час надання відповіді - 11 квітня 2025 року рішення слідчого про закриття кримінального провадження не оскаржено.

За обставин, наведених судом першої інстанції в оскаржуваному вироку, а також встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів не погоджується з такими доводами захисника.

Що стосується доводів захисника про порушення під час судового розгляду прав потерпілого ОСОБА_9 , оскільки не було дотримано такої засади кримінального провадження, як безпосередність дослідження показань, речей і документів, а саме, не був забезпечений безпосередньо в судовому засіданні допит потерпілого, місцезнаходження якого судом не було встановлено, і відповідно він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань, які відбувались з 12 лютого 2023 року по 13 березня 2024 року, то колегія суддів звертає увагу на таке.

Дійсно, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції застосовувались заходи для повідомлення потерпілого про день, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неможливість повідомлення потерпілого за відомими адресами, судом першої інстанції ухвалою від 30 жовтня 2023 року задоволено клопотання прокурора та надано Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві доручення на проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення фактичного місця знаходження потерпілого. Однак, місцезнаходження потерпілого не було встановлено. Окрім того, оскільки прокурор не зміг забезпечити участь потерпілого в судове засідання, повідомивши про те, що за наявною інформацією потерпілий залишив межі України і наразі перебуває у Польщі, разом з цим, телефон потерпілого вимкнений, а за місцем свого проживання він відсутній, прокурором заявлено клопотання, яке задоволено судом, та ухвалою суду від 28 листопада 2023 року надано Шевченківському УП ГУ НП у м. Києві доручення на проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення фактичного місця знаходження потерпілого, та Державну прикордонну службу України зобов`язати надати інформацію, чи перетинав потерпілий державний кордон України в період з 24 лютого 2022 року по день надання відповіді. Проте, позитивних результатів не здобуто.

З огляду на те, що потерпілий обізнаний про кримінальне провадження, однак, змінив своє місце знаходження, будь-яких заяв та клопотань не подавав, а прийняті судом заходи не дали позитивних результатів, з урахуванням права потерпілого відмовитись від дачі показань, колегія суддів не вбачає порушень прав потерпілого під час судового розгляду.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що і на стадії апеляційного розгляду застосовувались заходи для виклику потерпілого в судове засідання у передбачений законом спосіб, у т.ч. і шляхом направлення смс-повідомлення та шляхом телефонного з`єднання, а також з`ясовувалось питання можливої мобілізації потерпілого. Однак, позитивних результатів не досягнуто, а згідно з відповіддю ТЦК та СП Сумської області ОСОБА_9 на військову службу по мобілізації не призивався.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень прав потерпілого у даному кримінальному провадженні, як і не наведені такі порушення стороною захисту.

Покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог ст. 50, 65 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, не знайшли свого підтвердження, а, відтак, подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України- залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, обвинуваченим ОСОБА_8 , який утримується під вартою, - у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4