Справа № 487/135/25
Провадження № 1-кс/487/3759/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотаннястаршого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001594 від 02.08.2024, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2025 року старший слідчий відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, в якому просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001594 від 02.08.2024 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 24.09.2025 включно з утриманням останнього в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» МЮУ.

Дане клопотання мотивоване тим, що 14.08.2025 постановою заступника керівника Херсонської обласної прокурату строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 24.09.2025. Враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 22.08.2025, а досудове розслідування до цього часу закінчити не можливо, то виникла необхідність у продовженні даного запобіжного заходу. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження при обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, на цей час не зменшились, продовжують існувати та виправдовують тримання останнього під вартою. 14.08.2025 постановою заступника керівника Херсонської обласної прокурату строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 24.09.2025. Враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає 22.08.2025, а досудове розслідування до цього часу закінчити не можливо, то виникла необхідність у продовженні даного запобіжного заходу. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які знайшли своє підтвердження при обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, на цей час не зменшились, продовжують існувати та виправдовують тримання останнього під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, з підстав зазначених у ньому. Заперечував проти задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на особисту поруку.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підтримав.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисту поруку, посилаючись на те, що зазначені у клопотанні ризики є необґрунтованими та надуманими.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001594 від 02.08.2024 за підозрою в тому числі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307 ч. 2 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Херсонською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, зберігав її з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та 29.09.2024 близько 10:38 год., знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 збув її, шляхом продажу за 1400 гривень ОСОБА_11 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-24/5299-НЗПРАП від 10.10.2024 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,3246 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 29.09.2024 за адресою: Херсонська область, Бериславський район, смт. Велика Олександрівка, вул. Армійська, буд. 14.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин.

Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, повторно, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, зберігав її з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та 18.01.2025 близько 08:42 год., знаходячись поблизу будинку № 3 по вул. Колгоспна в смт. Велика Олександрівка збув її, шляхом продажу за 1400 гривень ОСОБА_11 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») та яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/122-25/354-НЗПРАП від 23.01.2025 містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої становить 0,3861 г., яку в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 18.01.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 кваліфіковано за: ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин; ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підозрюється:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець Херсонської області, Бериславського району, смт. Велика Олександрівка, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, не є депутатом будь-якого рівня.

24.06.2025 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України в порядку ст. 208, п.6 ч.1 ст.615 КПК України затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

25.06.2025 за погодженням з Херсонською обласною прокуратурою ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

26.06.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.08.2025 (включно).

14.08.2025 постановою заступника керівника Херсонської обласної прокурату строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 24.09.2025.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Разом з тим, суд зазначає, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, слідчий звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваногоОСОБА_4 посилається на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами долученими до клопотання.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178, 199 КПК України враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 який має постійне місце реєстрації, однак офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, раніше не судимий, однак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком від трьох до десяти років, тому з урахуванням суспільної небезпеки злочину слідчий суддя вважає, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у нього відсутні соціально-стримуючи фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Щодо клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 про зміну міри запобіжного заходу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно із ч. 4 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу.

Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо підозрюваного допускається за наявності на те підстав, для його заміни, а саме наявності нових обставин.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Водночас, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є неспівмірним із встановленими ризиками та не забезпечить належного виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви захисника про взяття останнього на поруки.

Як вбачається із матеріалів клопотання стороною захисту не вказано нових обставин, які можуть слугувати підставами зміни запобіжного заходу.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

На підставі викладеного, враховуючи, що матеріалами клопотання обґрунтовано та прокурором доведено обґрунтованість підозри та те, що ризики, які встановлені попереднім судовим рішенням при обранні покладених на підозрюваного обов`язків, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, а також тяжкість вчиненого злочину, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких він підозрюється, також те, що у кримінальному провадженні необхідно здійснити ряд процесуальних та слідчих дій, враховуючи, що заявлені при обранні останньому запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати, тобто вказане свідчить про наміри органу досудового розслідування забезпечити всебічність, повноту і неупередженість дослідження обставин у даному кримінальному провадження.

Слідчий суддя, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його процесуальну поведінку, приходить до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 197, 199, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 24.09.2025 (включно).

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисту поруку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 21.08.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1