Справа № 161/7938/25 Провадження №11-сс/802/252/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження (ЄРДР № 0000015 від 14.04.2025 року) за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайоного суду Волинської області від 25 квітня 2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайоного суду Волинської області від 25 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Водночас підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, з забороною залишати місце свого проживання в період з 22 години по 06 годину на строк два місяці, тобто до 25 червня 2025 року, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду клопотання в суді першої інстанції слідчим суддею прийнято рішення про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню за умови застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж просить слідчий у своєму клопотанні.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурором подано апеляційну скаргу в якій він вважає оскаржене судове рішення незаконним та необґрунтованим. Вважає, що слідчим суддею безпідставно застосовано стосовно ОСОБА_8 надто м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки при розгляді клопотання у суді було надано достатньо даних, які свідчать про можливість переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Просить оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, апеляційний суд доходить висновку, що вона до задоволення не підлягає з огляду на таке.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

На думку колегії суддів слідчий суддя належним чином оцінив всі обставини, передбачені діючим законодавством, та дійшов обґрунтованого висновку про недостатність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрав останньому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд вивчивши матеріали клопотання погоджується з висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування стосовно ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховано слідчим суддею і те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання можливим ризикам, повністю достатньо застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт і, з цим на даному етапі досудового розслідування повністю погоджується апеляційний суд.

При цьому, апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтованих підстав необхідності застосування стосовно ОСОБА_10 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, окрім самого факту заперечення рішення слідчого судді. Таким чином, апелянтом не доведено, що ризики, вказані в клопотанні слідчого, виправдовують обмеження свободи підозрюваного, не надано й реальних фактичних даних, котрі із певною вірогідністю давали б підстави стверджувати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Зокрема, на думку колегії суддів, домашній арешт в нічний час буде достатньою мірою для забезпечення виконання ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи при цьому, що підозрюваний був присутній в судових засіданнях суду першої і апеляційної інстанції.

Зважаючи на наведене, доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків, викладених в ухвалі слідчого судді, та не дають підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи також, що сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, не дає законних підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Отже, взявши до уваги особу підозрюваного ОСОБА_10 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем, а також відсутність негативних характеризуючих данихстосовно підозрюваного слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доцільність та можливість застосування стосовно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому підлягає залишенню без змін

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді