Справа № 296/5272/25
У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

16 травня 2025 рокум. Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корольовського районного суду м. Житомира клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу УСБУ в Житомирській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000105 від 31.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого-криміналіста слідчого відділу УСБУ в Житомирській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000105 від 31.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України, а саме:

- квартири (загальною площею 51,1 кв. м.), що за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 31.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України де одним з підозрюваних є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснили закінчений замах на контрабантне переміщення черех митний кордон України з приховуванням від митного контролю предмету, що є культурною цінністю.

В ході досудового розслідування встановлено наявність у власності підозрюваного ОСОБА_5 наступного майна:

-квартири (загальною площею 51,1 кв. м.), що за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення можливості конфіскації вказаного майна як виду покарання, тому у слідства виникла необхідність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно підозрюваного, з метою ю забезпечення можливості конфіскації вказаного майна як виду покарання, оскільки санкція ч.2 ст.201 КК України передбачає конфікацію майна

Також слідчий вказав, що у зв`язку із наявним ризиком відчуження та розпорядження таким майном, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України є необхідність у розгляді клопотання без повідомлення підозрюваного з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі.

З метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення власника майна

Дослідивши клопотання та письмові докази слідчий суддя прийшов наступного прийшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Під час судового розгляду клопотання слідчий суддя встановив, шо в провадженні СВ УСБУ в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000105 від 31.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України за фактом що громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, здійснили закінчений замах на контрабантне переміщення черех митний кордон України з приховуванням від митного контролю предмету, що є культурною цінністю.

26.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Полтава, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України.

Для арешту з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання (п.3 ч.2 ст.170 КПК України необхідно, крім іншого, встановити зокрема і обгрунтованість підозри особи, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи стадію досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.201 х ч. КК України є обґрунтованою про це свідчать в своїй сукупності такі докази:

- протокол огляду місця події від 22.08.2024;

- протокол огляду оптичного диску CD-R, 700 MB, марки «My Media» від 06.05.2025;

Санкція ч.2 ст.201 КК України у разі доведеності вини передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Слідчим суддею встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 є квартира (загальною площею 51,1 кв. м.), що за адресою: АДРЕСА_1 .

На вказану квартиру слідчий і просить накласти арешт.

Отже, слідчий суддя визнає, що матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою конфіскації майна, як виду покарання.

При цьому, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовільнити та накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України, ОСОБА_5 , а саме: квартиру (загальною площею 51,1 кв. м.), що за адресою: АДРЕСА_1 в порядку п.3 ч. 2 ст. 170 КК України (з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання в кримінальному провадженні №0000105 від 31.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовільнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного в кримінальному провадженні №0000105 від 31.07.2024 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою конфіскації майна, як виду покарання, а саме:

-квартиру АДРЕСА_3 ;

заборонивши відчуження та розпорядження щодо вказаного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.05.2025.

Суддя ОСОБА_1