Справа № 373/611/25
Номер провадження 1-кп/373/146/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Переяслав

Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, одруженого, офіційно непрацевлаштованого, який проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , несудимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2025 ОСОБА_4 близько 00:50 години, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового автомобіля «Тoyota Corolla» номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, з метою уникнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 ч. 3 ст. 121 КУпаП, розуміючи суспільно небезпечний характер та незаконність своїх дій, передбачаючи їх наслідки, а також будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі працівникам поліції, в момент виконання покладених на поліцейських старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та сержанта поліції ОСОБА_6 обов`язків, діючи умисно, з метою надання поліцейським неправомірної вигоди, запропонував останнім неправомірну вигоду та в цей же час самостійно поклав грошові кошти в сумі 1217 гривень ( а саме 2 купюри номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 200 грн, 3 купюри номіналом 5 грн та 1 купюра номіналом 2 грн) між передніми сидіннями біля ручки коробки переключення передач, тим самим надав службовим особам - поліцейським ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особами, які здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, неправомірну вигоду за невчинення відносно нього службовою особою дій з використанням службового становища, а саме непритягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.126 ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Поліцейські страший лейтенант поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 зрозумівши, що ОСОБА_4 надав грошові кошти у розмірі 1217 гривень як неправомірну вигоду, за непритягнення його до адміністративної відповідальності, повідомили про вказаний факт на лінію диспетчерського центру «102», викликали на місце слідчо-оперативну групу відділу поліції № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області

Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення нею в інтересах того, хто надає таку вигоду дії з використанням службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав, розкаявся, засудив свою поведінку, зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення; обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Пояснив, що 13 лютого 2025 року після 24 години його зупинила працівники поліції для перевірки документів. Автомобіль, яким він керував, на прохання керівника він переганяв із Львова до Черкас для потреб Збройних Сил України. Під час перевірки документів, працівниками поліції було встановлено деякі порушення, з приводу чого на нього було складено протоколи про адміністративні правопорушення. Задля уникнення притягнення до адміністративної відповідальності та найскорішого прибуття додому, він виклав всі грошові кошти (1217 грн), що були у нього в карманах, поклав їх на коробку передач та запропонував поліцейським забрати кошти в обмін на те, щоб його відпустили.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, зі слів працює без працевлаштування косарником, на спеціальних обліках не перебуває, утриманців не має, не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у мінімально визначеному санкцією відповідної частини статті кримінального закону розмірі.

На думку суду, саме такий вид покарання є співмірним діянню і характеристиці особи та буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів та судових витрат слід вирішити відповідно до ст.100, 124 КПК України відповідно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17.02.2025 на дві купюри номіналом 500 грн, № ЗГ 7068102 та № ЛГ 5313200; одну купюру номіналом 200 грн, № ВК 6675987; три купюри номіналом 5 грн, № СГ 7748219, № ТБ 9090531 та № ЗА 8662710; одну купюру номіналом 2 грн, № ПЕ 8426067, які було поміщено в спеціальний пакет № ICR 0085665, скасувати.

Речові докази: дві купюри номіналом 500 грн, № ЗГ 7068102 та № ЛГ 5313200; одну купюру номіналом 200 грн, № ВК 6675987; три купюри номіналом 5 грн, № СГ 7748219, № ТБ 9090531 та № ЗА 8662710; одну купюру номіналом 2 грн, № ПЕ 8426067, які було поміщено в спеціальний пакет № ICR 0085665, - конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1