Справа № 953/7119/23
н/п 1-кс/953/5156/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу представника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 12.04.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України по кримінальному провадженню № 0000171 від 21.02.2022,

за участю сторін кримінального провадження:

захисника - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2025 р. до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою звернувся представник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , в якій просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та зобов`язати прокурора виключити відомості про підозру з ЄРДР. В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження №0000171 від 21.02.2022 за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

12.04.2023 у зазначеному кримінальному провадженні №0000171 від 21.02.2022 слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України, а саме за організацію у 2020-2021 роках заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно організованою групою. 12.04.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_3 передано представнику КП «Жилкомсервіс» та директору керуючої компанії «Монте Плаза» за місцем його реєстрації в м. Харкові для вручення ОСОБА_3

29.05.2023 з матеріалів кримінального провадження №0000171 від 21.02.2022 виділені матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_3 та іншого підозрюваного, досудове розслідування кримінального провадження №0000640 від 29.05.2023 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.27 ч. 5 ст. 191 КК України та іншого підозрюваного зупинене, у зв`язку із розшуком останніх.

Зазначає, що на момент складання 12.04.2023 повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000171 від 21.02.2022 стороні обвинувачення було достеменно відомо про місцеперебування ОСОБА_3 , оскільки він ще не перебуваючи в статусі підозрюваного 23.02.2022 перетнув державний кордон у пункті пропуску «Харків» та вилетів до Туреччини, про що орган досудового розслідування мав можливість перевірити шляхом направлення відповідного запиту. Після цього орган досудового розслідування повинен був застосувати процедуру вручення повідомлення про підозру через вжиття заходів з метою надання міжнародної правової допомоги шляхом вручення документів з огляду на наступне.

01 квітня 2021 НАБУ внесені відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню №0000164. 10.06.2022 детективом НАБУ заочно повідомлено про підозру ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15 та ч.5 ст. 191 КК України по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021, тобто за пособництво у вчиненні незакінченого замаху на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах. 01.09.2022 ухвалою Вищого антикорупційного суду України заочно обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021. 28.02.2023 детективом НАБУ складено та відправлено по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021 клопотання компетентним органам Словацької Республіки про взяття під варту ОСОБА_3 та видачу особи в Україну.

15.03.2023 ОСОБА_3 затримано на території Словацької республіки співробітниками Районного директорату Корпусу поліції в місті Пезінок через Червону картку Інтерполу на підставі ордеру (ухвали) про арешт від 02.09.2022 по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021.

18.03.2023 Постановою Обласного суду міста Братислави ОСОБА_7 попередньо ув`язнено в закладі утримання під вартою міста Братислави (Рішення Верховного Суду Словацької Республіки від 14 квітня 2023).

22.03.2023 Генеральною прокуратурою України складено запит Словацькій Республіці про екстрадицію ОСОБА_3 в Україну по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021.

20.04.2023 Обласний суд у місті Братиславі постановою у справі №3Ntс/9/2023 обрав ОСОБА_3 екстрадиційний арешт, ув`язнення за яким розпочалося 20.04.2023.

10.05.2023 Словацька обласна прокуратура ознайомила ОСОБА_3 із запитом Офісу Генерального прокурора від 22.03.2023 про його екстрадицію, постановою НАБУ від 03.08.2022 про оголошення ОСОБА_3 у розшук, повідомленням про підозру від 10.06.2022 та іншими процесуальними документами. Повідомлення про підозру від 12.04.2023 у кримінальному провадженні №0000171 від 21.02.2022 ОСОБА_3 не було надано серед документів для ознайомлення.

03.07.2023 Ухвалою Обласного суду у місті Братиславі у справі № 3Ntс/9/2023 визнано екстрадицію ОСОБА_3 допустимою.

31.07.2023 складено Доручення Генерального прокурора України ОСОБА_9 щодо організації Національним антикорупційним бюро України затримання та доставки ОСОБА_3 до органу досудового розслідування в місто Київ по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021.

11.08.2023 ОСОБА_3 передано в Україну, складено протокол про його затримання в порядку ст. 208 КПК України, вручено йому клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 11.08.2023 по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021. Разом з тим, повідомлення про підозру ОСОБА_3 йому особисто у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.02.2022 так і не було вручено.

З огляду на викладене, представник скаржника вважає, що вручення 12.04.2023 у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.02.2022 повідомлення про підозру ОСОБА_3 в порядку статті 135 КПК України, представнику КП «Жилкомсервіс» та директору керуючої компанії «Монте плаза» за місцем його реєстрації через нібито неможливість встановити його місцезнаходження не відповідає нормам КПК України та фактичним обставинам справи.

Окрім того, представник скаржника в своїй скарзі просить поновити строк на оскарження повідомлення про підозру від 12.04.2023 року у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.02.2022, так як на даний час ОСОБА_3 так і не отримано повідомлення про підозру від 12.04.2023.

24.04.2025 від представника скаржника адвоката ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення у справі, в яких останній зазначив, що в матеріалах кримінального провадження, долучених ним до скарги, містяться довідки ОСК МВС в Харківській області від 01 грудня 2023 року, в яких є інформація про притягнення ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000164 від 01.04.2021 та його затримання. Прокурор та слідчий повинен був виконати ці запити перед врученням повідомлення про підозру, оскільки їм було невідомо його місцезнаходження, та отримати цю інформацію для вирішення питання способу його вручення. З огляду на викладене, доводи прокурора про те, що сторона обвинувачення дізналась про притягнення ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000164 від 01.04.2021 лише у 2024 році не відповідають дійсності.

Окрім того, зазначає, що при прийнятті рішення слідчими суддями про затримання або обрання заочного запобіжного заходу ОСОБА_3 не були дослідженні документи про затримання ОСОБА_3 в березні 2023 року в рамках екстрадиції у кримінальному провадженні № 0000164 від 01.04.2021 та перебування його в той час під вартою, у зв`язку з чим, стороною захисту після ознайомлення з цими рішеннями буде подано апеляційні скарги. По-друге, слідчими суддями, слідчим та прокурорами було грубо порушено правило «АD Н ОС» щодо ОСОБА_3

ОСОБА_3 не давав добровільної згоди на екстрадицію та 03 липня 2023 року ухвалою Обласного суду у місті Братиславі у справі №3Ntс/9/2023 (суддя ОСОБА_10 ) визнано екстрадицію ОСОБА_3 допустимою.

28 лютого 2023 детективом НАБУ складено та відправлено по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021 клопотання компетентним органам Словацької Республіки про взяття під варту ОСОБА_3 та видачу особи в Україну. В цьому клопотанні були надані гарантії не притягнення ОСОБА_3 за інші злочини.

22 березня 2023 Офісом Генерального прокурора складено запит Словацькій Республіці про екстрадицію ОСОБА_3 в Україну по кримінальному провадженню № 0000164 від 01.04.2021. В цьому запиті також надані гарантії не притягнення ОСОБА_3 за інші злочини.

Таким чином, вважає, що навіть з моменту затримання ОСОБА_3 в березні 2023 року в Словацькій Республіці в рамках екстрадиції (яка включає стадію затримання), а тим більше з моменту прийняття рішення 03 липня 2023 року Обласного суду у місті Братиславі у справі №3 Ntс /9/2023 про визнання екстрадиції ОСОБА_3 допустимою, усі дії сторони обвинувачення при притягненні останнього до кримінальної відповідальності (вручення повідомлення про підозру, звернення до слідчого судді з клопотаннями про його затримання та обрання міри запобіжного заходу, винесення слідчими суддями ухвал за результатами розгляду цих клопотань, оголошення його у розшук, зупинення досудового розслідування та інші процесуальні дії) є грубим порушенням головного правила екстрадиції АD Н ОС.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що вона є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав:

СУ ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 за ч. ч. З, 4, 5 ст. 191 КК України. У вказаному провадженні 12.04.2023 складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. ч. 5 ст. 191 КК України, яке в цей же день відповідно до ст. ст. 111, 135 КПК України вручене КП «Жилкомсервіс» та керуючому ЖК «Монте Плаза» за місцем фактичного мешкання ОСОБА_3 для передачі останньому.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області від 19.04.2023 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000171 за ч. ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, оголошено у розшук.

29.05.2023 матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 виділені в окреме провадження за № 0000640 та постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області від 29.05.2023 досудове розслідування зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

12.07.2023 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підозрюваного ОСОБА_3 оголошено у міжнародний розшук.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 підозрюваному ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , від УСР в місті Києві ДСР НП України 16.11.2023 отримано інформацію, що ОСОБА_3 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей же час від Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України отримано інформацію що 03.08.2022 у кримінальному провадженні № 0000164 від 01.04.2021, яке розслідується Національним антикорупційним бюро України, підозрюваний ОСОБА_3 оголошений у розшук та 11.08.2023 його було видано (екстрадовано) компетентними органами Словацької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що 16.11.2023 було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_3 , однак відповідно до вимог ст. 576 КПК України для притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності потрібна згода компетентних органів Словацької Республіки, виникла необхідність у виконанні процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва та постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області від 16.11.2023 досудове розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 зупинене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК України.

У подальшому Харківська обласна прокуратура направила до Офісу Генерального прокурора відповідні матеріали для звернення до компетентних органів Словацької Республіки із запитом про надання згоди на притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч.3 ст.27, ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0000640 від 29.05.2023, який на цей час Словацькою Республікою не розглянутий.

Зазначає, що твердження адвоката ОСОБА_4 про обізнаність Харківської обласної прокуратури про кримінальне провадження, досудове розслідування у якому провадиться Національним антикорупційним бюро України не відповідає дійсності.

Харківська обласна прокуратура не мала доступу до інформації, визначеної у Реєстрі щодо осіб, які вчинили кримінальне правопорушення та руху кримінального провадження № 0000164, так як не є Реєстратором у вказаному кримінальному провадженні та, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, не наділені повноваженнями здійснення нагляду за додержанням законів Національним антикорупційним бюро України.

У зв`язку з вищевикладеним просив відмовити в задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги, заперечення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

За висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к, вручення процесуального документа (повідомлення про підозру), а також повідомлення і роз`яснення (за необхідності) прав підозрюваному є кінцевим етапом, яким завершується процедура здійснення повідомлення про підозру.

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

01.04.2021 НАБУ внесені відомості до ЄРДР по кримінальному провадженню №0000164, а 10.06.2022 ОСОБА_3 заочно повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0000164 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 15 та ч. 5 ст. 191 КК України.

Окрім того, СУ ГУНП в Харківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.02.2022 за ч.ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України.

23.02.2022 ОСОБА_3 не маючи статусу підозрюваного в жодному із вказаних кримінальних проваджень перетнув державний кордон у пункті пропуску «Харків» та вилетів до Туреччини.

28.02.2023 детективом НАБУ складено та направлено по кримінальному провадженню №0000164 від 01.04.2021 клопотання органам Словацької Республіки про взяття під варту ОСОБА_3 та видачу його в Україну.

15.03.2023 ОСОБА_3 затримано на території Словацької республіки на підставі ордеру про арешт від 02.09.2022 по кримінальному провадженню №0000164 від 01.04.2021. 22.03.2023 Генеральною прокуратурою України складено запит Словацькій Республіці про екстрадицію ОСОБА_3 в Україну по кримінальному провадженню №0000164 від 01.04.2021.

12.04.2023 у кримінальному провадженні № 0000171 складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

12.04.2023 повідомлення про підозру ОСОБА_3 передано для вручення ОСОБА_3 представнику КП «Жилкомсервіс» та директору керуючої компанії «Монте Плаза».

29.05.2023 стосовно ОСОБА_3 з кримінального провадження № 0000171 від 21.02.2022 виділено матеріали в окреме провадження №0000640 від 29.05.2023.

29.05.2023 досудове розслідування кримінального провадження №0000640 від 29.05.2023 зупинене у зв`язку із розшуком ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 17 КПК України підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру передбачає дотримання стандарту наявності достатніх доказів.

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають та/або можуть бути пов`язані із прийняттям відповідного процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії. При цьому чим більшим є втручання у права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. Отже стандарт доказування поступово зростає з перебігом ефективного розслідування, а втручання у права і свободи особи потребує більш глибокого обґрунтування, що повною мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Отже, застосування такого стандарту доказування і відповідно його перевірки слідчим суддею залежить від рівня обмеження прав, свобод та інтересів людини внаслідок повідомлення її про підозру та терміну здійснення ефективного розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Ураховуючи, що стандарт достатніх доказів є нижчим ніж стандарту обґрунтованої підозри, для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування до висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

Так, при розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи має місце переконання за стандартом достатності доказів для цілей повідомлення про підозру. Здійснюючи судовий контроль під час оскарження повідомлення про підозру, слідчий суддя не наділений повноваженням здійснювати перевірку наявності чи відсутності достатніх, належних та допустимих доказів, встановлювати наявність чи відсутність в діях підозрюваного складу того чи іншого злочину. Однак, безсумнівним є обов`язок сторони обвинувачення вручити повідомлення про підозру особі, інтересів якої воно стосується. Кримінальний процес є змагальним, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Відповідно до ст.20 КПК України підозрюваний має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України. Це право гарантоване підозрюваному Конституцією України, Європейською Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини та вважається непорушним. Слідчий суддя вважає, що факт невручення стороною обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_3 , свідчить про її не тільки фактичну, але і юридичну неспроможність.

Слідчий суддя вважає слушними доводи скарги щодо порушення порядку вручення повідомлення про підозру.

За правилами ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.2 ст. 135 КПК України, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Частиною 7 даної статті передбачено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчий СУ ГУНП в Харківській області з`ясовував відомості про місцезнаходження ОСОБА_3 та 01.12.2023 року отримав відомості про те, що він затриманий 11.08.2023 у кримінальному провадженні №0000164 від 01.04.2021 НАБУ. Про факт обізнаності органу досудового розслідування щодо місця перебування ОСОБА_3 свідчить й постанова старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 від 12.07.2023 про оголошення підозрюваного ОСОБА_3 у міжнародний розшук, де слідчий зазначає, що згідно даних системи «Аркан» ОСОБА_3 23.02.2022 перетнув державний кордон України на пункті пропуску «Харків» до Туреччини та до цього часу на територію України не повертався (а.с. 100-101). Вказане свідчить про достовірну обізнаність органу досудового розслідування про факт законного перетину ОСОБА_3 державного кордону за 2 місяці до складення відносно нього повідомлення про підозру. Щонайменше, починаючи з 12.07.2023 р. орган досудового розслідування повинен був здійснити дії спрямовані про виклик особи, яка проживає за кордоном згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва. В такий же спосіб слідчий або прокурор повинні були вручити ОСОБА_3 повідомлення про підозру від 12.04.2023 р.

За змістом ст. 276-278 КПК України повідомлення особу про підозру є процесуальною дією, тобто дією, спрямованою на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження за підставі і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством. Тому для здійсненням повідомлення про підозру слідчий чи прокурор повинні дотриматися вимог ст. 133 КПК України, а саме здійснити виклик особи в порядку ст. 135 КПК України, або вручити повідомлення в порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні.

Матеріали справи не містять даних, що органом досудового розслідування приймалися належні заходи щодо вручення повістки про виклик до слідчого для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 , тобто що здійснювалися заходи про виклик, передбачені ч.7 ст. 135 КПК України, як особі, яка проживає за кордоном згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України , а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Стороною обвинувачення не вжито заходів для встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_3 при наявній інформації про перетин державного кордону у пункті пропуску «Харків» та виліт до Туреччини 23.02.2022.

Сторона захисту вказує на те, що ОСОБА_3 протягом останніх трьох років не проживає на території України, в тому числі, за місцем реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено внаслідок невстановлення її місцезнаходження, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Стаття 136 КПК України передбачає, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Аналіз положень ст.ст.135,136 КПК України вказує на те, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд наділені широкими дискреційними можливостями для повідомлення особи про процесуальні дії, її виклик. Належним є таке повідомлення, внаслідок якого до відома особи доведено відомості про суть процесуальної дії (час, місце її проведення, зміст, тощо), незалежно від способу повідомлення, місця перебування чи проживання особи. Якщо вона проживає чи перебуває за кордоном, то її може бути повідомлено про процесуальні дії або здійснено виклик шляхом вручення повістки у порядку, передбаченому міжнародним договором про правову допомогу. Однак вказане положення кримінального процесуального закону не виключає можливість здійснити повідомлення чи викликати таку особу за належним їй номером телефону, надіслання повістки на електронну пошту, якщо вони є у розпорядженні слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Звернення за міжнародною допомогою до компетентних органів іншої держави є доцільним і необхідним тільки тоді, коли не має можливості повідомити особу про процесуальну дію або викликати її в інший спосіб.

Повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень складено 12.04.2023, яке у зв`язку із невстановленням його місця проживання нарочно надано КП «Жилкомсервіс» та керуючій компанії «Монте Плаза».

Проте яка з цих організацій розташована за місце проживання або реєстрації ОСОБА_3 не зазначено.

За Кримінальним процесуальним кодексом України стадія притягнення до кримінальної відповідальності починається з повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК).

Отже, повідомлення про підозру є одним з визначальних етапів стадії досудового розслідування, що повинен обумовлюватися формуванням законної та обґрунтованої підозри, а також забезпеченням підозрюваній особі можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами.

Сама процедура здійснення повідомлення про підозру особи характеризується конкретними вимогами до сторони обвинувачення, що мають бути дотримані нею під час вчинення такої процесуальної дії.

Недотримання встановлених законом приписів повідомлення про підозру особи породжує негативні правові наслідки з точки зору дотримання принципів верховенства права та законності у кримінальному провадженні, які мають безпосередній результат, що повинен розглядатися як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, недійсність процесуальної дії та не набуття особою процесуального статусу підозрюваного.

Оскільки повідомлення про підозру є визначальним для розпочатку процедури зібрання доказів винуватості щодо конкретно визначеної підозрюваної особи, недійсність даної процесуальної дії має наслідком недопустимість таких доказів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі №536/2475/14-к (провадження №13-34кс19) вказує, що до повідомлення про підозру особі законодавець виокремлює такі термінопоняття: «складення», «вручення» та «здійснення».

Таким чином КПК встановлює три випадки набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. При цьому підозрюваною особа стає лише у разі здійснення щодо неї усіх передбачених Кодексом процедур з дотриманням встановленого порядку їх вчинення, що обумовлено вимогами ч. 1 ст. 8 та ч. 1 ст. 9 КПК.

Перший випадок - це особисте повідомлення особі про її підозру, тобто здійснення відповідного письмового повідомлення належною процесуальною особою.

Другий випадок пов`язує статус підозрюваного із процесуальним затриманням особи.

Щодо повідомлення про підозру особі, місцезнаходження якої не встановлено, слід звернути увагу на таке.

З комплексного аналізу приписів, які містяться у статтях 42 та 278 КПК України, випливає, що вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, може застосовуватись виключно у випадку невстановлення місцезнаходження особи, тобто переховування її від слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 Кодексу, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме, то слідчий, прокурор оголошує його в розшук. У статтях 42 та 281 КПК застосовуються однакові за змістом словосполучення щодо позначення невстановлення/невідоме «місцезнаходження особи».

Отже, очевидно, повідомлення особі, місцезнаходження якої не встановлено, про підозру шляхом вручення повідомлення поштою можливе лише у випадку наявності підстав для розшуку такої особи. При цьому слід мати на увазі, що розшук особи, яка не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, проте знаходиться в Україні у відомому стороні обвинувачення місці, неможливий. У даному випадку щодо особи мають застосовуватися заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді приводу.

Тому, у випадку коли місцезнаходження особи в Україні відомо стороні обвинувачення і немає підстав для оголошення останньої у розшук, повідомлення про її підозру не може вручатися у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Нез`явлення особи, що достеменно перебуває в Україні, за викликом слідчого для вручення повідомлення про підозру, навіть у випадку належного повідомлення про такий виклик, або відмова від отримання повідомлення про підозру особою чи уникнення від її вручення не може бути підставою для вручення підозри у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, оскільки Кодекс не передбачає такої процедури у даних випадках.

У разі відмови від безпосереднього отримання повідомлення про підозру особою або залишення нею місця вчинення такої процесуальної дії прокурор/слідчий, відповідно до ч. 6 ст. 104 КПК повинен засвідчити факт відмови особи від посвідчення отримання повідомлення, а також факт надання письмових пояснень особи щодо причин такої відмови підписом її захисника (законного представника), а у разі його відсутності чи відмови від підпису понятих. Крім того, у такому випадку згідно з ч. 1 ст. 136 КПК, прокурору/слідчому доцільно застосувати відеозапис відмови від вручення.

Повідомлення про підозру особі, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представника (ч. 7 ст. 135 КПК).

Аналогічна позиція щодо особистого вручення повідомлення про підозру особі випливає з правозастосовчої практики Європейського суду з прав людини. Зокрема цей Суд визначив «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння» (див. рішення у справі «Екле проти Німеччини» від 15.07.1982, параграф 73).

За змістом скарги та відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів з кримінального провадження № 0000171 від 21.02.2022 які виділені у кримінальне провадження №0000640 від 29.05.2023, судом встановлено, що відсутні відомості про вжиті заходи щодо виявлення місцезнаходження ОСОБА_3 станом на 12.04.2023 року, направлення йому викликів для прибуття до органу досудового розслідування для отримання повідомлення про підозру, надання доручень про вручення викликів, застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді приводу. Відсутні відомості про встановлене місце його реєстрації та проживання станом на 12 квітня 2023 року у матеріалах кримінального провадження.

Відмінності в адресах проживання ОСОБА_3 вбачаються за змістом матеріалів кримінального провадження, у повідомленні про підозру зазначено адреса: АДРЕСА_2 , в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також у клопотанні про надання дозволу на затримання з метою приводу, та в ухвалах слідчого судді Київського районного суду м. Харкова постановлених 21.04.2023 року зазначено адреса проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії особової картки на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 яка перебуває в Державній міграційній службі України, яка сформована ОСОБА_12 31.03.2023 року у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.02.2022 зазначено місце проживання ОСОБА_3 : АДРЕСА_3 .

Відповідно до рапорту оперуповноваженого УСР в Харківський області ДСР НП України майора поліції ОСОБА_13 зазначено, що в ході виконання доручення у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.02.2022, здійснено виїзд за місцем мешкання та реєстрації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Проте даний рапорт не містить дати, не містить реєстрації, з його змісту не можливо встановити коли саме він був складений та на виконання якого доручення, крім того в розумінні ст. 84 КПК України він не є доказом.

Інших будь-яких відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження не містять до повідомлення особі про підозру до 12 квітня 2023 року.

Таким чином, стороною обвинувачення станом на 12 квітня 2023 року відповідно до матеріалів кримінального провадження не встановленно місцезнаходження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено його місце реєстрації, не встановлено його місце проживання, його виклик у передбачений законом спосіб для отримання повідомлення про підозру не здійснювався. Доручення слідчого про встановлення місцезнаходження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до складення повідомлення про підозру відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді направлення викликів, здійснення приводу не здійснювались.

Відомості про перетин ОСОБА_3 кордону, відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження було встановлено після оголошення його в розшук в липні 2023 року.

Таким чином у випадку неналежного здійснення повідомлення особі про підозру і не набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні така особа, враховуючи викладені обставини, не може набути відповідного статусу.

За вказаних обставин, враховуючи, що було порушено процедуру повідомлення про підозру ОСОБА_3 слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру не здійснено у встановленому законом випадку та не вручено у встановленому законом порядку, а вручення в інші способи, які передбачені ч.2 ст. 135 КПК України, під час судового розгляду не встановлені, що є безумовною підставою для скасування повідомлення про підозру. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 не є підозрюваним відповідно до ст. 42 КПК України, оскільки повідомлення про підозру не вручено у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України.

Відповідно до змісту вимог Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення № 298 від 30.06.2020, до Реєстру вносяться відомості про час та дату повідомлення про підозру, зміну, скасування повідомлення про підозру, особу, яку повідомлено про підозру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (частина четверта статті 278, стаття 279, частина перша статті 298-4, частина друга статті 307 КПК України). Унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про дату скасування повідомлення про підозру - невідкладно, але не пізніше 24 годин після набрання рішенням слідчого судді (пункт 1-1 частини другої статті 307 КПК України) законної сили. У разі скасування повідомлення про підозру (пункт 1-1 частини другої статі 307 КПК України) відомості до Реєстру вносить керівник органу прокуратури або прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням. Враховуючи вказані вимоги слідчий суддя вважає, що вимоги скаржника щодо зобов`язання прокурора виключити з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000640, яке виділене із кримінального провадження №0000171 від 21.02.2022 відомості про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягають задоволенню.

Представником скаржника на підтвердження викладених у скарзі доводів надано копію клопотання старшого детектива НАБУ ОСОБА_14 про взяття під варту та видачу особи в Україну для притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000164 від 01.04.2021 ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України (а.с. 29- 36).

Як вбачається зі змісту ухвали суду Словацької Республіки від 03.07.2023, прийнято рішення про видачу ОСОБА_3 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України (а.с. 18-27).

Згідно листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України вбачається, що згідно повідомлення НЦБ Інтерполу в Словацькій Республіці прийнято рішення про екстрадицію в Україну ОСОБА_3 , який розшукується НАБУ за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим просять надати доручення Офісу Генерального прокурора на проведення процедури екстрадиції ОСОБА_3 (а.с. 45).

Зі змісту листа Офісу Генерального прокурора вбачається, що їм стало відомо про рішення суду Словацької Республіки щодо видачі ОСОБА_3 , у зв`язку з чим вони доручили директору НАБУ, голові Національної поліції України, командувачу Національної гвардії України, начальнику Департаменту з питань виконання кримінальних покарань організувати отримання ОСОБА_3 та його доставку до місця здійснення кримінального провадження (а.с. 38-39).

Зазначене свідчить про те, що офіс Генерального прокурора як центральний орган України у відповідності до вимог глави 42 КПК України здійснює міжнародне співробітництво в межах всієї держави під час досудового розслідування. 22.03.2023 з моменту направлення запиту Генеральною прокуратурою України Словацькій Республіці про екстрадицію ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000164 від 01.04.2021, Харківська обласна прокуратура також була обізнана про місцезнаходження ОСОБА_3 , про наявність його розшуку за цим провадженням, затримання правоохоронними органами Словацької Республіки, у зв`язку з чим направлення 12.04.2023 для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000171 від 21.02.2022 в порядку статті 135 КПК України, КП «Жилкомсервіс» та керуючій компанії «Монте Плаза» через неможливість встановлення його місцезнаходження не відповідає дійсності та є порушенням порядку вручення повідомлення про підозру, передбаченого ст. 278 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 576 КПК України видана в Україну особа може бути притягнута до кримінальної відповідальності або щодо неї може бути виконано вирок суду лише за ті злочини, за які здійснена видача (екстрадиція).

Згідно ч. 4 ст. 576 КПК України у разі вчинення особою до її видачі (екстрадиції) іншого злочину, не зазначеного у запиті про видачу, притягти таку особу до кримінальної відповідальності або виконати вирок суду за цей злочин можна лише після отримання згоди компетентного органу іноземної держави, що видала особу.

Окрім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 576 КПК України ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000171 від 21.02.2022 за злочин, за який його не було видано (екстрадовано), а саме за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а не за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що відповідно до принципу АД Н ОС, при виконанні процедури екстрадиції рішення Словацької Республіки було спрямоване на конкретний випадок, розв`язання конкретної проблеми, а саме притягнення до кримінальної відповідальності за ст.ст. ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні №0000164. Зазначене в сукупності дає підстави прийти до висновку про неможливість кримінального переслідування ОСОБА_3 , оскільки зазначене кримінальне провадження існувало на час звернення правоохоронних органів за екстрадицією до Словацької Республіки. Відповідно до правової позиції Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі № 2001/3891/12 у разі вчинення особою до її видачі (екстрадиції) іншого злочину, не зазначеного у запиті про видачу, притягти таку особу до кримінальної відповідальності або виконати вирок суду за цей злочин можна лише після отримання згоди компетентного органу іноземної держави, що видала особу (ч.4 ст. 454 КПК України). Аналогічна правова позиція Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду викладена в Постанові від 13 листопада 2018 року у справі № 509/1123/18.

Матеріали кримінального провадження на час складення та вручення повідомлення про підозру не містили відомостей про встановлення фактичного місця проживання ОСОБА_3 , за адресою зазначеною у повідомленні про підозру, з урахуванням наявних даниху матеріалах кримінального провадження про його місце реєстрації відмінного від того, яке зазначено у повідомленні про підозру, не вжиття заходів щодо встановлення його місця реєстрації та місцезнаходження, що в сукумності свідчить про не дотримання порядку вручення повідомлення про підозру, крім того, слід врахувати обставини того, що на цей час ОСОБА_3 не може бути притягнутим до кримінальної відповідальності, оскільки згоду запитуваної сторони на притягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000171 від 21.02.2022 отримано не було. Факт повторного звернення Офісу Генерального прокурора з запитом до Словацької республіки у кримінальному провадженні №0000164 не відповідає вимогам ч.4 ст.576 КПК України та діючим міжнародно правовим документам про надання правової допомоги та не впливає на прийняття рішення у даному провадженні.

Керуючись ст. 3, 7, 9, 17, 42, 47, 94, 214, 276-278, 303-307, 309, 372, 376, 576 ч.4 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_3 ОСОБА_4 строк на оскарження повідомлення про підозру від 12.04.2023 року.

Скаргу захисника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на повідомлення про підозру від 12.04.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України по кримінальному провадженню № 0000171 від 21.02.2022 задовольнити.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 України, складене слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та погоджене прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000171 від 21.02.2022, яке виділено у кримінальне провадження № 0000640 від 29.05.2023.

Зобов`язати прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 або іншого уповноваженого прокурора виключити відомості з ЄРДР про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000640 від 29.05.2023, яке виділене із кримінального провадження №0000171 від 21.02.2022 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 07.08.2025 року о 08 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1