Справа № 357/6383/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 у місті Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000888 відомості про яке 16.04.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

установив :

ОСОБА_3 , 05 квітня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час перебував у квартирі АДРЕСА_2 , яку винаймає ОСОБА_5 .. В цей час ОСОБА_3 у кімнаті помітив ноутбук марки «MacBook Рго», моделі «А1502», 2015 року, що належить ОСОБА_5 та у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав ноутбук марки «MacBook Рго», моделі «А1502», 2015 року, вартістю 5536 гривень 00 копійок, який належить потерпілій ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 5536 гривень 00 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Крім того, 11 квітня 2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_3 перебував у квартирі АДРЕСА_2 , яку винаймає ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_3 , у чемодані, що зберігався у шафі в кімнаті, помітив золоті прикраси 585 проби, а саме пару сережок у формі гвоздиків із вставками камінчиків із цирконієм, вагою 0,93 гр, що належить ОСОБА_5 та у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав золоті прикраси 585 проби, а саме пару сережок у формі гвоздиків із вставками камінчиків із цирконієм, вагою 0,93 гр., вартістю 3148 гривень 69 копійок, які належать потерпілій ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3148 гривень 69 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану.

21 травня 2025 року, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , була укладена угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Зазначена угода сторонами була надана суду з клопотанням про її затвердження.

Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та в повному обсязі визнає себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Сторони погоджуються на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, шляхом встановлення останньому іспитового строку терміном в один рік та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що при укладанні угод були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просила суд затвердити зазначені угоди і призначити обвинуваченому узгоджену в угодах міру покарання.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно та в умовах воєнного стану, повністю визнав, а також зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив затвердити угоди про визнання винуватості, укладеної між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у них.

Потерпіла ОСОБА_5 надала згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченимугоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором підозрюваним чи обвинуваченим.

У відповідності до ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений, разом із захисником, повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоди затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимим, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням осіб обвинувачених, які повністю визнали свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, щиро каються, суд вважає, що є всі підстави для затвердження даних угоди від 21 травня 2025 року між прокурором та обвинуваченою про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відстуні.

Речові докази у кримінальному провадженні а саме: ноутбук марки Масо Рго моделі А1502, 2015 року, сірого кольору; зарядний пристрій білого кольору до ноутбуку марки Масо Рго моделі А1502, 2015 року; сумку для ноутбуку сірого кольору з написом «Grand»; пару сережок у формі гвоздиків із вставками камінчиків із цирконієм, 585 проби, вагою 0,93 гр., - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373,374,475 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 21 травня 2025 року укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням, шляхом встановлення йому іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати пробаційні програми.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримільному провадженні відстуні.

Речові докази у кримінальному провадженні а саме: ноутбук марки Масо Рго моделі А1502, 2015 року, сірого кольору; зарядний пристрій білого кольору до ноутбуку марки Масо Рго моделі А1502, 2015 року; сумку для ноутбуку сірого кольору з написом «Grand»; пару сережок у формі гвоздиків із вставками камінчиків із цирконієм, 585 проби, вагою 0,93 гр., - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_7