УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року

м. Київ

справа № 553/6538/22

провадження № 51-2888ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року щодо неї.

Обставини справи

1. Оскарженим вироком ОСОБА_4 засуджено за частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (КК) до позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі статті 75 КК її звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на неї виконання обов`язків, передбачених статтею 76 КК.

2. Суд визнав доведеним, що 06 липня 2022 року, близько 17:54, засуджена, керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», виїхавши на регульованому перехрестя вулиць Сакко та Низової у м. Полтаві, виконуючи поворот ліворуч на вулицю Низову, в порушення вимог пунктів 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху (ПДР), виїхала на смугу зустрічного руху, де зіткнулась з мотоциклом Geon PN-200, внаслідок чого водій мотоцикла ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

3. Апеляційний суд оскарженою ухвалою залишив вирок без зміни.

Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі засуджена просить скасувати оскаржені рішення і закрити кримінальне провадження щодо неї.

5. Вона стверджує, що:

в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про характер руху мотоцикліста;

суди попередніх інстанцій не дали належну оцінку висновку судово-медичного експерта № 1022 від 04 серпня 2022 року;

протокол слідчого експерименту від 21 липня 2022 року не відповідає вимогам статті 104 КПК;

суди попередніх інстанцій обґрунтували свої висновки про винуватість засудженої рядом недопустимих доказів, зокрема протоколом слідчого експерименту від 07 вересня 2022 року з участю свідка ОСОБА_4 та висновком автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-22/15119-ІТ від 09 листопада 2022 року;

експерт, виконуючи автотехнічну експертизу № СЕ-19/117-22/15119-ІТ від 09 листопада 2022 року вийшов за межі своїх повноважень;

в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які доводять вину засудженої.

Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані судові рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7. Засуджена оспорює правильність встановлення судом фактичних обставин кримінального правопорушення. Однак, відповідно до статті 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанції.

8. Відповідно до статті 438 КПК суд касаційної інстанції вправі скасувати або змінити оскаржені судові рішення лише у випадку допущених судами істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Суд не має права скасовувати або змінювати судові рішення, постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

9. Істотними відповідно до частини 1 статті 412 КПК визнаються лише такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

10. За частиною 2 статті 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому касаційний суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

11. Як убачається з судових рішень, суд першої інстанції дослідив усі обставини справи, які належать до предмету доказування, й відповідно до статті 94 КПК дав оцінку зібраним доказам. Суд не вбачає в судових рішеннях підстав ставити під сумнів оцінку судами попередніх інстанцій достовірності доказів.

12. Як вбачається із судових рішень, в ході судового провадження ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, виклавши при цьому свою версію події, відповідно до якої на момент зіткнення вона вже фактично закінчила маневр повороту ліворуч та її автомобіль майже виїхав з проїзної частини вул. Сакко, а доказів того, що потерпілий рухався по вказаній вулиці відсутні.

13. Однак ця версія була спростована на підставі безпосередньо досліджених під час судового розгляду доказах із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

14. При цьому суд першої інстанції врахував показання засудженої, потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які показали про обставини дорожньо-транспортної пригоди, ескперта ОСОБА_9 , а також дані, що містяться у протоколах, складених за результатами слідчих дій, висновках експертиз.

15. На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку щодо доведеності винуватості засудженої. З цією оцінкою погодився і суд апеляційної інстанції. Доводи касаційної скарги не дають підстав ставити під сумнів правильність висновків судів попередніх інстанцій.

16. Щодо проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_4 , Суд уже зазначав, що, якщо свідок або учасник процесу дає суду показання, які співпадають з його показаннями під час досудового розслідування, або посилається на них, то саме собою використання судом таких позасудових показань не є порушенням процесуального закону, оскільки в такому випадку свідок інкорпорує свої позасудові показання у свої показання в суді[1].

17. Скарга засудженої, по суті стосується незгоди з оцінкою судами попередніх інстанцій фактичних обставин справи. Однак така незгода з висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення ними процесуального закону. Будь-яких інших доводів щодо порушення норм матеріального чи процесуального права в скарзі не наведено.

18. З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 квітня 2025 року щодо неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Постанова від 22 травня 2018 року у справі № 459/3331/16-к (провадження № 51-43км18), https://reyestr.court.gov.ua/Review/72909346; від 8 грудня 2020 року у справі № 278/1306/17 (провадження № 51-2490км19), https://reyestr.court.gov.ua/Review/94264608